Справа № 727/2492/24 
Провадження № 2/727/258/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2026 року        м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:
головуючого судді     Калмикової Ю. О.,
за участю секретарів судового засідання  Макогон А. А., Ковбінька Н.С., Лепчук О.І., 
за участю позивача      ОСОБА_1 ,
за участю представника позивача    ОСОБА_2 ,
за участю представників відповідача    ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці Чернівецькій області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до  ОСОБА_5 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з неповнолітнім сином, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача - Органи опіки та піклування Судововишнянської міської ради Яворівського району Львівської області, Орган опіки та піклування Чернівецької міської ради Чернівецької області,

УСТАНОВИВ:

Описова частина
Зміст позовних вимог
ОСОБА_1 у березні 2024 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з неповнолітнім сином, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача - Органи опіки та піклування Судововишнянської міської ради Яворівського району Львівської області, Орган опіки та піклування Чернівецької міської ради Чернівецької області.
Вказує, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 02 лютого 2022 року шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , зареєстрований 14 лютого 2014 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №142 розірваний. 
Незважаючи на те, що рішенням сулду про розірвання шлюбу місце проживання дитини не визначено, а син зареєситрований разом із батьком за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 без відома та згоди батька утримує малолітнього ОСОБА_6 у будинку своїх батьків у АДРЕСА_2 , постійно його залякуючи та забороняючи будь-які контакти з батьком, бабусею, дідусем та прабабусею.
Завжди забезпечував усі потреби єдиного сина як у батьківському плані та і з фінансової сторони. Між ним та сином завжди існував тісний взаємозв?язок, застований на взаємній любові.
Регулярно дає кошти відповідачу на утримання дитини. 
Зі сторони відповідачки та її батьків з моменту розірвання шлюбу створюються постійні штучні перешкоди, що унеможливлюють спілкування з сином. Відповідачка систематично не допускає жодних контактів між батьком та сином.
Кожного разу при намаганні поспілкуватися з дитиною на позивача та його близьких родичів, зокрема ОСОБА_8 (бабусі малолітнього ОСОБА_6 ), ОСОБА_9 (прабабусі малолітнього ОСОБА_6 ), ОСОБА_10 (дідуся малолітнього ОСОБА_6 ) вчиняється тиск зі сторони відповідачки та її батьків, що полягає у недопущенні їх до дитини за місцем її фактичного проживання, цькуванні, приниженні честі і гідності, погроз, у тому числі із застосуванням зброї.
Неодноразово звертався з повідомленнями до відділення поліції №1 Яворівського районного відділу поліції ГУНП Львівської області про неирйнятну та неправомірну поведінку ОСОБА_5 та її батьків щодо обмеження його прав.
Як вбачається з інформації відділення поліції №1 Яворівського районного відділу поліції ГУНП Львівської області притягнути ОСОБА_5 та її мати ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за вчинення ними правопорушення, передбаченого частиною1 статті 173-2 КУпАП, не представилось можливим у зв?язку із спливом строків розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Також неодноразово звертався до Служби у справах дітей Судововишнянської міської ради Яворівського району Львівської області з метою захисту інтересів та психологічного стану сина.
У відповідь рекомендовано вирішити питання в судовому порядку у відповідності до статті 157 СК України.
Просив зобов?язати ОСОБА_5 не перешкоджати ОСОБА_1 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні зі своїм сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Встановити ОСОБА_1 для участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі способи участі, а саме:
встановити можливість систематичних побачень ОСОБА_1 з сином  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з можливим відвідуванням дитиною місця проживання батька; надати можливість спільного відпочинку ОСОБА_1 з сином  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: надати можливість на спліьне дозвілля батька з дитиною на всі державні всята на території України, а також на день народження самої дитини - ІНФОРМАЦІЯ_2 та на день народження батька - ІНФОРМАЦІЯ_3 та під час канікул дитини у школі та відпустки батька; надати можливість ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відвідувати місце проживання батька ОСОБА_1 та залишатися із ночівлею без супроводу матері; надати можливість ОСОБА_1 забирати дитину з дому або школи в дні побачень особисто; необмежене спілкування з сином  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв?язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином.
Зобов?язати ОСОБА_5 повідомляти ОСОБА_1 про факти захворювання та лікування  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Зобов?язати ОСОБА_5 повідомляти ОСОБА_1 про факти пропуску шкільних занять  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Зобов?язати ОСОБА_5 повідомляти ОСОБА_1 про від`їзд (обставини та напрям)  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі міста Судова Вишня більше ніж на два дні.
У відзиві на позов ОСОБА_5 , в інтересах якої діє адвокат Манукян М.А., від 09 травня 2024 року вказує, що позовна вимога щодо усунення перешкод у спілкуванні із дитиною шляхом зобов`язання ОСОБА_5 не перешкоджати позивачу брати участь у вихованні та вільному спілкуванні із сином є безпідставною, не пдітверджується доказами по справі.
Відповідачка не заперечує щодо права позивача на виконання своїх батьківських прав, проте наполягає на забезпеченні дитини належних та безпечних умов з метою врахування інтересів дитини та захисту її прав. Крім того, враховуючи небажання дитини спілкуватись з батьком та те, що зустріч з батьком для дитини є психологічно травмуючим фактором з урахуванням попередньої поведінки позивача як в період проживання в сім`ї так і післі розірвання шлюбу, просить виначити мінімальну кількість побачень дитини з батьком.
Стверджує, що після припинення шлюбних відносин між сторонами за взаємною згодою визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_6 з матір`ю. Крім того, на протязі більше двох років позивач не звертався до суду щодо наявності сопру про місце проживання дитини.
ОСОБА_1 , проживаючи з відповідачем, вчиняв домашнє насильство відносно неї. Почав вчиняти різного родку провокації для створення штучних доказів про те, що відповідачка та члени її сім`ї вчиняють психологічние насильство відносно нього.
Позивач з моменту народженн сина ніколи не займався дитиною, у нього первинно був незначний емоційно-психологічний зв`язок з дитиною. Після фактичного припинення шлюбних відносин між сторонами, вчинення в присутності дитини домашнього насильства відносно відповідачки та дитини, тривалість ігнорування позивачем дитини спричинило повну втрату зв?язку.
ОСОБА_1 з моменту припинення шлюбних відносин ухилявся від утримання дитини.
Позивачем не надано доказів притягнення відповідачки та членів її сім?ї до адміністративної відповідальності щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Позивач використовує дитину з метою вимагання вчинення манових дій на його користь, на це вказує численні виклики працівників поліції до місця проживання дитини, відсутність наміру узгодити графік побачень з дитиною, звернення до органу опіки та піклування.
Як наслідок тривалих конфліктів в присутності дитини, вчинення психологічного насильства відносно дитини та його матері, малолітній ОСОБА_5 не хоче спілкуватися з власної волі з батьком. Відповідач не вчиняє будь-ких перешкод у їх спілкуванні.
Просить при встановленні способів участі позивача у вихованні та спілкуванні з сином врахувати специфіку відносин між батьком та сином, відсутність бажанн дитини спілкуватись з батьком, поведінку позивача - систематичні безпідставні виклики поліції, маніпулювнаня дитиною у власних інтересах, що свідчить про агресивну поведінку позивача, кяа є загрозливою для дитини.
ОСОБА_5 є алергіком з дитинства, має важку форму алергії на чиленні чинники і будь-які стреси йому протипоказані. Дії позивача щодо примушувнаня до спілкування можуть спричинити негативні наслідки для стану здоров?я дитини.
Необхідним є виначення способу участі батька у вихованні та спілкуванні дитини у безпечному місці - навчальнмоу закладі, органу опіки та піклування тощо за участі психолога, педагога.
Передача дитини для спілкування з позивачем наодинці є загрозливим для життя дитини, так як позивач ніколи не цікавився життям дитини, не знає особливостей дитини і може навіть неумисно заподіяти шкоди дитині, купивши продукти харчування, які протипоказані дитині-алергіку.
У письмових поясненнях  ОСОБА_5 від 20 жовтня 2025 року зазнає, що батько навіть під час перебування у шлюбі належної уваги дитині не приділяв, більше трьох років повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов?язків.
ОСОБА_1 з моменту припинення шлюбних відносин ухилявся від утримання спільної дитини, що змісило матір подати заяву до Галицького районного суду м.Львова про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини.
Крім того, з часу припинення шлюбних відносин ОСОБА_1 жодного разу не подзвонив малолітньому сину, достоменно знаючи, що дитина користується мобільним телефоном, планшетом з 5 років.
За чотири роки батько жодного разу не привітав дитину з днем народження.
Також батько більше 2 років умисно не звертався у Службу у справах дітей Судововишнянської міської ради для встановлення побачень із сином, штучно створював видимість про чинення йому перешкод у сплікуванні з сином, безліч разів безпідставно виклика поліцію до будинку, де проживає дитина, у шкоду, умисно травмуючи дитину.
Малолітній ОСОБА_5 не бажає сплікуватися з батьком.
Між батьком та дитиною повністю втрачено психо-емоційний зв`язок протягом останніх декількох років, батько з думкою дитини не рахується.
Визначення можливості перебування дитини наодинці із батьком за місцем його реєстрації у іншій області, не відповідає інтересам дитини, оскільки дитина боїться його, переживає, щоб батько незаконно не відібрав його від матері, оскільки ОСОБА_1 постійно озвучував такі погрози.
Протиправна, насильницька поведінка батька у сім?ї, яка тривала довний час призвела до того, що дитина сприймає його як агресора, загрозу своїй безпеці. Примушування дитини до сплікування з батьком у супереч його волі є психологічним насильством. Усі контакти дитини з батьком мають бути за бажанням дитини.
Для забезпечення комфортного та емоційно-безпечного середовища для дитини участь батька у вихованні сина має бути забезпечена у присутності третіх осіб - педагога та психолога.
З жовтня 2021 року по грудень 2022 року позивачу та членам його сім`ї надавалась можливість вдвідування дитини за місцем його проживання у м.судова Вишня у приватному помешканні, де проживали ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .
Проте, позивач, вчинивши кримінальні правопорушення у цьому помешканні та поводячись агресивно, повністю дикредитував себе та проявив себе як особу суспільно небезпечну.
Зважаючи на категоричне заперечення дитини щодо спілкування із батьком вважає, що допустимим втручанням в права дитини можливе шляхом встановлення наступних способів участі ОСОБА_1 у вихованні сина ОСОБА_6 : спілкування з дитиною за допомогою технічних засобів телекомунікаційного зв?язку (телефонного, поштового, інтернет-програсного, електронного та іншого зв?язку) за бажанням дитини, з виключенням часу зайнятості дитини у навчальному процесі, часу відвідування гуртків, секцій, тощо; побачення кожної третьої неділі місця з 12 години до 14 години у присутності педагога та психолога у приміщенні Народний дім м.Судова Вишня за адресою м.Судова Вишня вул.Івана Франка,4 за бажанням дитини та без присутності відповідачки, проте за участі представника відповідачки, який буде супроводжувати дитину для зустрічі із позивачем, з можлвістю зміни графіка зустрічей за домовленістю сторін та з урахуванням стану здоров?я дитини.
ОСОБА_5 , в інтересах якої діє адвокат Манукян М.А., подано письмові заперечення від 06 серпня 2024 року відносно висновку стосовно розв?язання спору, який затвреджений рішенням виконавчого комітету Судововишнянської міської ради Львівської області №165 від 04 червня 2024 року, вказувала, що вказаний висновок суперечить матеріалам справи та є неналежним і недопустимим.
Зазначала, що висновок складений поза межами повноважень як виконавчим комітетом Судововишнянської міської ради та і комісії з питань захисту рпав дитини виконавчого комітету Судововишнянської міської ради. Висновок мав бути складений та підписаний саме Службою у справах дітей, яка не брала участі у складанні висновку.
Висновок не відповідає вимогам п.73, 74 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов?язаної із захистом прав дитини, затвредженого Постановою КМУ №866 від 24 вересня 2008 року, не містить відомостей про час та місце зустрічей батька із дитиною, є не конкретизованим, так як не передбачає чіткого графіку побачень батька із дитиною та містить способи участі батька у вихованні дитини, які не передбачені законом та грубо порушують права матері.
Обов?язок матері повідомляти батька дитини про поїздки обмежує право вільного перебування та приватності особистого життя.
Обов?язок щодо повідомлення про факти пропуску дитиною шкільних занять та захворювання і лікування диитини є неправомірним, так як ОСОБА_1 може самостійно реалізовувати свої права в цій сфері, спілкується із класним керівником дитини та сімейним лікарем.
Висновок не містить опис дійсних обставин справи та складений без врахування думки дитини, документів, які сама Судововишнянська міська рада складала відносно оцінки ризиків та обстеження умов проживання дитини, її ставлення до батьків та виконання ними батьківських обов?язків.
Не враховано документи, які знаходяться в матеріалах справи, зокрема неодноразові звернення ОСОБА_5 до правоохоронних органів щодо вчинення домашнього насильства відносно неї та дитини з боку ОСОБА_1 , негативне ставлення дитини до ОСОБА_1 та ОСОБА_8 , його страх спілкування аз батьком та бабусею.
Відсутні докази чинення перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні з сином з боку позивача.

Рух справи
Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 01 квітня 2024 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково.
Забезпечено позов шляхом зобов?язання ОСОБА_5 до ухвалення судового рішення у справі №727/2492/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визнання способів участі у вихованні, спілкуванні з неповнолітнім сином, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Орган опіки та піклування Судововишнянської міської ради Яворівського району Львівської області, передати малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьку ОСОБА_1 кожної першої суботи місяця з 14 години до 16 години.
Постановою Чернівецького апеляційного суду від 16 травня 2024 року ухвалу Шевченківського районного суду м.Чернвіці від 01 квітня 2024 ркоу скасовано.
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19 квітня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визнання способів участі у вихованні, спілкуванні з неповнолітнім сином, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Орган опіки та піклування Судововишнянської міської ради Яворівського району Львівської області та відкрито провадження у справі.
Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 22 травня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви адвоката Манукян М.А., яка діє в інтересах ОСОБА_5 , про відвід судді Калмикової Ю.О. 
Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 31 травня 2024 року відвід, заявлений ОСОБА_5 судді Калмиковій Ю.В. визнано необґрунтованим.
Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 27 листопада 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання адвоката Манукян М.А., яка діє в інтересах ОСОБА_5 , про направлення за територіальною підсудністю справи до Мостиського районного суду Львівської області.
Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 12 грудня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання адвоката Манукян М.А., яка діє в інтересах ОСОБА_5 , про зупинення провадження у справі.

В судовому засіданні позивач  ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю, підтвердив обставини, викладені в позові, та просив суд задовольнити позовні вимоги повністю. 
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2  позовні вимоги підтримав повністю, підтвердив обставини, викладені в позові, та просив суд задовольнити позовні вимоги повністю.
Відповідач  ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, представлена захисником Манукян М.А. та Каралюс В.М..
В судовому засіданні представники відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заперечували проти задоволення позовних вимог, з підстав, зазначених у відзиві, відзив підтримали. 
Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Судововишнянської міської ради Яворівського району Львівської області, в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду письмове клопотання, в якому просив розгляд справи проводити без участі представника третьої особи, підтримав висновок органу опіки та піклування, просили прийняти рішення враховуючи інтереси дитини.
Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Чернівецької міської ради Чернівецької області в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду письмове клопотання, в якому просив розгляд справи проводити без участі представника третьої особи та ухвалити рішення з урахуванням інтересів дитини.
Вислухавши позивача, представника позивача, представників відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.

Обставини, встановлені судом
Відповідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 28 липня 2023 року, ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Львові, батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_7 .
Рішенням Галицького районного суду м.Львова від 02 лютого 2022 року шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , зареєстрований 14 лютого 2014 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №142 розірваний. 
Після розірвання шлюбу позивачу змінено прізвище на дошлюбне ОСОБА_5 .
Судовим наказом Галицького районного суду м.Львова від 18 березня 2022 року у справі №461/1248/22 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 23 лютого 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.
Рішенням виконавчого комітету Судововишнянської міської ради Яворівського району Львівської області від 04 червня 2024 року №165 затверджено висновок стосовно розв?язання спору, а саме: усунення перешкод батькові ОСОБА_1 у вихованні, спілкуванні з дитиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та визначення способів участі батька ОСОБА_1 у вихованні, спілкуванні з неповнолітнім сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
За висновком Органу опіки та піклування Судововишнянської міської ради Яворівського району Львівської області (комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Судововишнянської міської ради) від 16 травня 2024 року, виходячи з інтересів дитини, враховуючи пропозиції батьків дитини, вважає за доцільним рекомендувати Шевченківському районному суду м.Чернівці визначити способи участі у вихованні та спілкування батька з малолітнім сином:
1) зобов?язати ОСОБА_5 не перешкоджати ОСОБА_1 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні зі своїм сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
2) встановити ОСОБА_1 для участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі способи участі, а саме:
встановити можливість систематичних побачень ОСОБА_1 з сином  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з можливим відвідуванням дитиною місця проживання батька;
надати можливість спільного відпочинку ОСОБА_1 з сином  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:
надати можливість на спліьне дозвілля батька з дитиною на державні всята на території України - почергово, а також на день народження самої дитини - ІНФОРМАЦІЯ_2 - в порядку чергування рік через рік та на день народження батька - ІНФОРМАЦІЯ_3 та під час канікул дитини у школі та відпустки батька;
надати можливість ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відвідувати місце проживання батька ОСОБА_1 та залишатися із ночівлею без супроводу матері;
надати можливість ОСОБА_1 забирати дитину з дому або школи в дні побачень особисто; 
необмежене спілкування з сином  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином.
3) зобов?язати ОСОБА_5 повідомляти ОСОБА_1 про факти захворювання та лікування  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
4) зобов?язати ОСОБА_5 повідомляти ОСОБА_1 про факти пропуску шкільних занять  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
5) зобов?язати ОСОБА_5 повідомляти ОСОБА_1 про від`їзд (обставини та напрям)  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі міста Судова Вишня більше ніж на два дні.
За повідомленням Служби у справах дітей Судововишнянської міської ради Яворівського району Львівської області від 29 грудня 2023 року №400/01-24 на заяву від 12 грудня 2023 року ОСОБА_5 надіслано лист від 27 грудня 2023 року №398/-1-24, в якому проінформовано про звернення, а також вкотре рекомендовано задля найкращих інтересів дитини (малолітнього ОСОБА_6 ) вирішити питання щодо виховання дитини з врахуванням ст.157 СК України.
З метою уникнення конфліктних ситуацій та безперешкодного спілкування і відвідування вина ОСОБА_6 вкотре рекомендовано звернутися до органу опіки та піклування або до суду про вирішення спору щодо способів участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від дитини.
До матеріалів справи приєднано повідомлення відділення поліції №1 Яворівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області від 07 листопада 2021 року №5466/65/05-21 про розгляд звернення ОСОБА_1 щодо перешкоджання бачитись із малолітнім сином та дружиною батьками дружини. Рекомендовано звернутися в службу в справах дітей Судововишнянської міської ради для розгляду питання на засіданні комісії з питань захисту прав та інтересів дитини для визначення періодичних побачень із сином.
За повідомлення відділення поліції №1 Яворівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області від 09 січня 2023 року №7262/63/05-23 розглянуто звернення ОСОБА_1 щодо неправомірних дій зі сторони колишньої дружини ОСОБА_7 та її батьків. По даному факту відносно ОСОБА_4 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.173-2 ч.1 КУпАП (вчинення домашнього насильства). 
Рекомендовано звернутися в службу в справах дітей Судововишнянської міської ради для розгляду питання на засіданні комісії з питань захисту прав та інтересів дитини для визначення періодичних побачень із сином.
Відповідно до повідомлення відділення поліції №1 Яворівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області від 09 лютого 2023 року №452/65/05-23 розглянуто звернення ОСОБА_1 про перешкоди з побаченні із малолітнім сином ОСОБА_5 . Розгляд по зверненню припинено, оскільки в діях ОСОБА_5 відсутні ознаки кримінального чи адміністративного правопорушення. Рекомендовано звернутися в службу в справах дітей Судововишнянської міської ради для розгляду питання на засіданні комісії з питань захисту прав та інтересів дитини для визначення періодичних побачень із сином.
Розгляд аналогічного звернення ОСОБА_1 про перешкоди в побаченні із малолітнім сином ОСОБА_5 також мало місце згідно із повідомлення відділення поліції №1 Яворівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області від 24 лютого 2023 року №622/65/06; від 23 березня 2023 року №885/65/66; від 01 квітня 2023 року №1234/65/06; від 28 травня 2023 року №2142/65/06; від 08 червня 2023 року №2351/65/06; від 13 червня 2023 року №2532/65/06; від 21 липня 2023 року №3168/65/06; від 14 серпня 2023 року №3527/65/06; від 04 жовтня 2023 року №4237/65/06; від 02 жовтня 2023 року №4457/65/06; від 27 жовтня 2023 року №4890/65/06.
Також, позивачем та відповідачем суду були надані відеозаписи відвідування дитини. Так, на відеозаписах вбачається, що при зверненні до малолітньої дитини, остання поводиться з позивачем по-різному. Інколи позитивно, інколи плакала. 

Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу виконання батьківських обов`язків відносно малолітньої дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач вважає, що відповідач порушує його права як батька на спілкування з дитиною після того, як між позивачем та відповідачем були припинені сімейні відносини. 

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. 
Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. 
Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 02 лютого 2022 року шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , зареєстрований 14 лютого 2014 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №142 розірваний. 
Після розірвання шлюбу позивачу змінено прізвище на дошлюбне ОСОБА_5 .
Судовим наказом Галицького районного суду м. Львова від 18 березня 2022 року у справі №461/1248/22 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 23 лютого 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Той з батьків, хто проживає з дитиною, у разі його ухилення від виконання договору зобов`язаний відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану другому з батьків.
Таким чином, вирішення питання стосовно місця проживання дитини після розірвання шлюбу та окремого проживання позивача та відповідача, судом не вирішувалося, договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим із батьків, хто проживає окремо від дитини, між позивачем та відповідачем не укладався.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. 
Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідно до ч. 4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані поважати дитину.
Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Відповідно до ч. 2 ст. 157 СК України той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.
На підставі Закону України «Про охорону дитинства» та викладених норм СК України, суд підкреслює, що батьки несуть відповідальність за розвиток дитини, забезпечують її матеріальний та духовний розвиток, а права та обов`язки батьків повинні ґрунтуватися на принципі інтересів дитини.
Законодавством України закріплено обов`язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини. Окрім того, батьків законодавством зобов`язано вирішувати всі питання виховання дитини спільно.
З пояснень позивача та представників відповідача, наданих у судовому засіданні, судом встановлено, що сторони мають протилежні погляди на здійснення ними своїх батьківських прав та обов`язків по відношенню до їхньої малолітньої дитини після припинення сімейних відносин, у зв`язку з чим, у них виник конфлікт, що потребує ретельного аналізу та встановлення того, які елементи повинні бути покладені судом до своєї аргументації, а саме: батьківські права та обов`язки позивача та відповідача по відношенню до їхніх малолітніх дітей з урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст. 158 СК України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.
Відповідно до наданих письмових доказів, викладених вище, та листом Служби у справах дітей Яворівського району Львівської області Судововишнянськоої міської ради №400/01-24 від 29.12.2023 ОСОБА_1 рекомендовано звернутися до органу опіки та піклування Судововишнянської міської ради або до суду про вирішення питання щодо способів участі у вихованні дитини того з батьків, хто окремо проживає від дитини із відповідним пакетом документів (Т. 1 а.с.93). 
Відповідно до ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. За заявою заінтересованої сторони суд може зупинити виконання рішення органу опіки та піклування до вирішення спору. У разі ухилення від виконання рішення суду особою, з якою проживає дитина, суд за заявою того з батьків, хто проживає окремо, може передати дитину для проживання з ним. Особа, яка ухиляється від виконання рішення суду, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.
На підставі викладеного, суд доходить висновку, що батьки дійсно не можуть самостійно дійти згоди щодо часів побачення дитини з батьком, у зв`язку з чим позивач правомірно звернувся до суду з даним позовом. 
Суд нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олссон проти Швеції» (Olsson v. Sweden) від 27.11.1992 р., статус рішення - остаточне), і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Йогансен проти Норвегії» (Johansen. v. Norway) від 07.08.1996 р., статус рішення - остаточне).
Зокрема, якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезбеки, має бути доведено, що така небезбека справді існує (рішення у справі «Хазе проти Німеччини» (Haase v. Germany) від 12.02.2008 р., п. 99, статус рішення - остаточне).
Отже, суд, приймаючи до уваги обставини справи в цілому, буде розглядати підстави, наведені для виправдання застосованого заходу, на предмет їх відповідності та обґрунтованості відповідно до пункту 2 статті 8 Конвенції. Беззаперечно, що аналіз того, що має найкраще задовольняти інтересам дітей, є дуже важливим у таких справах. 

Відповідно до ч.4, 5, 6 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
За висновком Органу опіки та піклування Судововишнянської міської ради Яворівського району Львівської області (комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Судововишнянської міської ради) від 16 травня 2024 року, виходячи з інтересів дитини, враховуючи пропозиції батьків дитини, вважає за доцільним рекомендувати Шевченківському районному суду м. Чернівці визначити способи участі у вихованні та спілкування батька з малолітнім сином:
1) зобов?язати ОСОБА_5 не перешкоджати ОСОБА_1 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні зі своїм сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
2) встановити ОСОБА_1 для участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі способи участі, а саме:
встановити можливість систематичних побачень ОСОБА_1 з сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з можливим відвідуванням дитиною місця проживання батька;
надати можливість спільного відпочинку ОСОБА_1 з сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:
надати можливість на спліьне дозвілля батька з дитиною на державні всята на території України - почергово, а також на день народження самої дитини - ІНФОРМАЦІЯ_2 - в порядку чергування рік через рік та на день народження батька - ІНФОРМАЦІЯ_3 та під час канікул дитини у школі та відпустки батька;
надати можливість ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відвідувати місце проживання батька ОСОБА_1 та залишатися із ночівлею без супроводу матері;
надати можливість ОСОБА_1 забирати дитину з дому або школи в дні побачень особисто; 
необмежене спілкування з сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином.
3) зобов?язати ОСОБА_5 повідомляти ОСОБА_1 про факти захворювання та лікування ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
4) зобов?язати ОСОБА_5 повідомляти ОСОБА_1 про факти пропуску шкільних занять ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
5) зобов?язати ОСОБА_5 повідомляти ОСОБА_1 про від?їзд (обставини та напрям) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі міста Судова Вишня більше ніж на два дні.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права 
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).
Згідно із частинами першою та другою статті 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права.
У цій справі предметом спору є усунення перешкод у спілкуванні батька з дитиною, встановлення способу участі батька у вихованні дитини.
Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.
Захист інтересів дитини знаходиться в одній площині поряд із такими фундаментальними правовими цінностями, як життя, здоров`я, свобода, безпека, справедливість. Захист інтересів дитини, її виховання обома батьками є запорукою становлення сильної держави, правового суспільства, оскільки зростаючи дитина перетворюється на правового партнера дорослих членів суспільства.
Згідно із частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
У частині першій статті 9 зазначеної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і потрібно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
Згідно зі статтею 141 СК України, яка кореспондується із частиною третьою статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.
Відповідно до статті 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.
Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на виховання дитини. Навпаки, міжнародні договори та національне законодавство гарантують батькам реалізацію принципу рівності щодо виховання дитини.
У Резолюції «Рівність і спільна батьківська відповідальність: роль батька`від 02 жовтня 2015 року № 2079 Парламентська Асамблея Ради Європи підкреслила необхідність поваги органів влади держав-членів до права батьків нести спільну відповідальність, забезпечивши, щоб сімейне право передбачало у разі роздільного проживання батьків або розірвання шлюбу можливість спільної опіки над дітьми в їх найкращих інтересах на основі взаємної згоди між батьками (пункт 2).
Крім того, Парламентська Асамблея Ради Європи звернула увагу, що розвиток спільної батьківської відповідальності допомагає подолати гендерні стереотипи щодо ролей, які нібито призначаються жінкам і чоловікам у сім`ї, і є очевидним відображенням соціологічних змін, які відбулися за останні п`ятдесят років в організації приватної та сімейної сфер (пункт 4).
Статтею 7 Конвенції про контакт з дітьми передбачено, що під час вирішення спорів стосовно контакту судові органи вживають усіх належних заходів для: забезпечення поінформованості кожного з батьків про важливість для їхньої дитини та їх обох установлення та підтримання регулярного контакту з їхньою дитиною; заохочення батьків та інших осіб, які мають сімейні зв`язки з дитиною, до досягнення мирових угод стосовно контакту, зокрема шляхом використання сімейного посередництва та інших процедур для вирішення спорів; забезпечення перед прийняттям рішення наявності достатньої інформації, зокрема від носіїв батьківської відповідальності, для прийняття рішення в найвищих інтересах дитини, і, коли необхідно, одержання додаткової інформації від інших відповідних органів чи осіб.
В аспекті наявності підстав для встановлення обмежень щодо побачень батька з дитиною заслуговує на увагу рішення Європейського суду з прав людини від 19жовтня 2023року («Терещенко проти України», № 35481/20), у якому суд констатував порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при зменшенні періодичності побачень батька з дитиною (4 дні на місяць) без відповідних і достатніх підстав для цього, зокрема якщо ці обмеження відповідали найкращим інтересам дитини. Крім того, судом констатовано не урахуванням національними судами положення статті 19 СК України, відповідно до якої, вирішуючи спори щодо участі батьків у вихованні дитини, суди могли не погоджуватися з висновком органу опіки та піклування, лише якщо висновок органу був недостатньо обґрунтованим або суперечив інтересам дитини.
Рівноцінне спілкування малолітньої дитини з батьком в тій же мірі, що і з матір`ю, відповідає її якнайкращим інтересам.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини (стаття 15 Закону України «Про охорону дитинства»).
Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.
Статтею 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Статтею 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання.
Згідно із частиною першою статті 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.
Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (частина друга статті 159 СК України).
Конструкція статті 159 СК України свідчить про те, що законодавець розмежовує вимоги про встановлення способу участі у вихованні дитини та про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні.
Позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права та є окремим способом захисту порушеного права батька на спілкування з дитиною, не пов`язаний із захистом й реалізацією прав, передбачених частиною 2 статті 159 СК України - визначення способу та порядку участі батька у вихованні дитини.
Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.
Приймаючи рішення в інтересах дитини суд має враховувати право дитини мати і зберігати стосунки з обома батьками.
Відповідно до висновків Європейського суду з прав людини у справах про права дітей та забезпечення їхніх найкращих інтересів, взаємна потреба батьків і дітей у сімейному контакті один з одним є чи не найважливішою складовою поняття «сімейне життя», і заходи, що перешкоджають задоволенню таких потреб, є втручанням у відповідне право, захищене статтею 8 Конвенції. Тому такі заходи мають обов`язково відповідати нагальній соціальній потребі, що переслідується, та не порушувати справедливий баланс, який повинен бути досягнутий між відповідними конкуруючими інтересами, з пріоритетом забезпечення найкращих інтересів дитини (рішення ЄСПЛ Странд Лоббен та інші проти Норвегії, № 37283/13, 30 листопада 2017 року; рішення ЄСПЛ Хаддад проти Іспанії, № 16572/17, 18 червня 2019 року).
Крім того, таке спілкування, а також його характер та обсяг обумовлюють обставинами кожної справи та повинні визначатися з урахуванням основних інтересів дитини. Незважаючи на те, що національні органи влади зобов`язані максимально сприяти такій взаємодії, будь-який обов`язок застосування примусу з цих питань має бути обмежено, оскільки мають бути враховані інтереси, а також права та свободи усіх зацікавлених осіб, із наданням першочергової важливості основним інтересам дитини та її правам за статтею 8 Конвенції (рішення ЄСПЛ Йохансен проти Норвегії», 07 серпня 1996 року).
У постанові Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі № 716/591/19 зазначено, що: «Визначення місця проживання дітей з однім із батьків, не позбавляє іншого батьківських прав та не звільняє його від виконання своїх батьківських обов`язків. Батько дітей, який безсумнівно відіграє важливу роль у їх житті та розвитку, має право спілкуватися та обов`язок піклуватися про здоров`я дітей, стан їх розвитку, незалежно від того з ким вони будуть проживати».
Положеннями статті 19 СК України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання, якщо протягом десяти днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду, крім випадку, передбаченого частиною другою статті 170 цього Кодексу.
Звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду. У разі звернення з позовом до суду орган опіки та піклування припиняє розгляд поданої йому заяви.
Під час розгляду судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.
Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
Передбачена частинами четвертою та п`ятою статті 19 СК України обов`язковість висновку органу опіки та піклування у відповідних категоріях цивільних справ не може абсолютизуватися. У разі якщо з тих чи інших причин такий висновок отримати не можна, суд має вирішити спір за наявними у справі доказами (правовий висновок Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду викладений у постанові від 11 грудня 2023 року у справі № 523/19706/19).
Встановлено, що між сторонами існує спір щодо участі батька ОСОБА_1 у вихованні дитини ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
ОСОБА_1 , який проживає окремо від дитини, звертаючись до суду із цим позовом, посилався на необхідність забезпечення йому права на спілкування з дитиною та участь у її вихованні, чинення йому перешкод у цьому.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).
Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
У справі встановлено, що  ОСОБА_1 та ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 02 лютого 2022 року шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , зареєстрований 14 лютого 2014 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №142 розірваний. 
Судовим рішенням встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_7 тривалий час проживають окремо. 
З матеріалів справи вбачається, що сторони проживають окремо, син  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишився проживати разом з матір`ю ОСОБА_5 у будинку АДРЕСА_2 , який належить на праві власності ОСОБА_4 , ОСОБА_4 .
До матеріалів справи приєднано повідомлення відділення поліції №1 Яворівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області від 07 листопада 2021 року №5466/65/05-21 про розгляд звернення ОСОБА_1 щодо перешкоджання бачитись із малолітнім сином та дружиною батьками дружини. Рекомендовано звернутися в службу в справах дітей Судововишнянської міської ради для розгляду питання на засіданні комісії з питань захисту прав та інтересів дитини для визначення періодичних побачень із сином.
За повідомлення відділення поліції №1 Яворівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області від 09 січня 2023 року №7262/63/05-23 розглянуто звернення ОСОБА_1 щодо неправомірних дій зі сторони колишньої дружини ОСОБА_7 та її батьків. По даному факту відносно ОСОБА_4 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.173-2 ч.1 КУпАП (вчинення домашнього насильства). Рекомендовано звернутися в службу в справах дітей Судововишнянської міської ради для розгляду питання на засіданні комісії з питань захисту прав та інтересів дитини для визначення періодичних побачень із сином.
Відповідно до повідомлення відділення поліції №1 Яворівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області від 09 лютого 2023 року №452/65/05-23 розглянуто звернення ОСОБА_1 проперешкоди з побаченні із малолітнім сином ОСОБА_5 . Розгляд по зверненню припинено, оскільки в діях ОСОБА_5 відсутні ознаки кримінального чи адміністративного правопорушення. Рекомендовано звернутися в службу в справах дітей Судововишнянської міської ради для розгляду питання на засіданні комісії з питань захисту прав та інтересів дитини для визначення періодичних побачень із сином.
Розгляд аналогічного звернення ОСОБА_1 про перешкоди в побаченні із малолітнім сином ОСОБА_5 також мало місце згідно із повідомлення відділення поліції №1 Яворівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області від 24 лютого 2023 року №622/65/06; від 23 березня 2023 року №885/65/66; від 01 квітня 2023 року №1234/65/06; від 28 травня 2023 року №2142/65/06; від 08 червня 2023 року №2351/65/06; від 13 червня 2023 року №2532/65/06; від 21 липня 2023 року №3168/65/06; від 14 серпня 2023 року №3527/65/06; від 04 жовтня 2023 року №4237/65/06; від 02 жовтня 2023 року №4457/65/06; від 27 жовтня 2023 року №4890/65/06.
Наведене спростовує доводи ОСОБА_5 про те, що позивачем не доведено створення йому перешкод у спілкуванні з сином.
Ураховуючи наведене, через конфлікт між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 у ОСОБА_1 дійсно існують перешкоди у спілкуванні з дитиною, як у вигляді неможливості систематичних побачень із нею, так і безпосереднього спілкування.
Тому наявні підстави для захисту права ОСОБА_1 у спосіб зобов?язання ОСОБА_5 не перешкоджати ОСОБА_1 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні зі своїм сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заслуговують на увагу твердженням ОСОБА_5  про те, що висновок стосовно розв?язання спору, який затвреджений рішенням виконавчого комітету Судововишнянської міської ради Львівської області №165 від 04 червня 2024 року, не відповідає вимогам п.73, 74 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвредженого Постановою КМУ №866 від 24 вересня 2008 року, складений без урахування думки дитини, не конкретизований, не містить відомостей про час та місце зустрічей батька із дитиною.
Згідно з роз`ясненнями, наданими у постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення і поновлення батьківських прав», висновок органу опіки та піклування має бути оформлений на бланку державних адміністрацій районів, районів міст Києва та Севастополя, виконавчих органів міських чи районних у містах, сільських селищних рад, підписаний головою (заступником голови) та скріплений печаткою.
У висновку, який подається у справі про визначення способу участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною, повинні міститися дані про умови проживання дитини, відомості про відносини дитини з кожним із батьків, стан здоров`я дитини, а також - з урахуванням віку дитини, її думки та пояснень вихователів (вчителів).
Також до висновку органу опіки та піклування повинні бути додані документи, які підтверджують викладені у ньому обставини. Зокрема, має бути доданий акт обстеження умов проживання дитини, в якому відображаються відомості щодо складу сім`ї, матеріального стану сім`ї, житлово-побутових та санітарно-гігієнічних умови.
Якщо орган опіки та піклування наглядав за сім`єю тривалий період часу, то у висновку необхідно вказати, як змінювалися відносини у сім`ї, чи має порушення прав дитини та її батьків системний характер, у чому проявляється піклування про дитину кожного з батьків.
Суд вважає за необхідне зазначити, що дитина є суб`єктом права і незважаючи на незначний вік, неповну цивільну дієздатність, має певний обсяг прав. Одними з основних її прав є право висловлювати свою думку та право на врахування думки щодо питань, які стосуються її життя (постанова Верховного Суду від 21 липня 2021 року у справі № 404/3499/17).
Система правосуддя прислухається до дітей, серйозно ставиться до їх думок і має гарантувати захист прав дитини.
У будь-якому судовому чи адміністративному провадженні стосовно прав дитини за статтею 8 Конвенції діти, здатні формулювати власні думки, мають достатньою мірою бути залучені до процесу прийняття рішення, їм повинна бути надана можливість бути почутими і висловити свою думку («М. і М. проти Хорватії» (M. and M. v. Croatia), 2015, § 181, «C проти Хорватії» (C v. Croatia), 2020, § 78, а щодо відповідних міжнародних інструментів див. рішення у справах «М.К. проти Греції» (M.K. v. Greece), 2018, §§ 91-92 і «C проти Хорватії» (C. v. Croatia), 2020, § 76).
Діти мають право висловлювати свою думку і бути почутими під час розгляду питань, що зачіпають їхні інтереси. Зокрема, в міру того, як діти дорослішають і з часом стають здатними формулювати власну думку щодо свого спілкування з батьками, суди повинні надавати дедалі більшого значення їхнім поглядам та почуттям, а також їхньому праву на повагу до приватного життя («Н.Ц. та інші проти Грузії» (N.Ts. and Others v. Georgia), 2016, § 72).
Стаття 8 Конвенції не містить прямих процесуальних вимог, проте дитина повинна бути достатнім чином залучена до процесу прийняття рішень щодо її сімейного та приватного життя. Загальні принципи, спершу викладені в рішеннях у справах «Сахін проти Німеччини» (Sahin v. Germany) [ВП], 2003, §§ 72-74 і «Зоммерфельд проти Німеччини» (Sommerfeld v. Germany) [ВП], 2003, §§ 70 і 72, були розроблені для того, щоб надати дитині право висловлювати свою думку і бути почутою, з метою захисту її найкращих інтересів. Залежно від віку та рівня зрілості відповідної дитини для суддів можуть вважатися достатніми опитування експертами та подальші звіти, посилання на які містяться в рішеннях суду.
Що стосується дітей молодшого віку, які поки що не можуть сформулювати або висловити свої бажання, в таких ситуаціях вкрай важливо, щоб суди спиралися на висновки експертів для здійснення об`єктивної оцінки, беручи до уваги всі наявні в їхньому розпорядженні докази, того, чи потрібно заохочувати або підтримувати спілкування з батьком (матір`ю); суди повинні звертатися по експертні висновки щодо того, чи можна, враховуючи вік і рівень зрілості дітей молодшого віку, опитати їх у суді, у разі потреби за допомогою спеціаліста з дитячої психології («Невіш Каратау Пінту проти Португалії» (Neves Caratao Pinto v. Portugal), 2021, § 138; («Петров і X проти Росії» (Petrov and X v. Russia), 2018, § 108, («Зеліха Магомадова проти Росії» (Zelikha Magomadova v. Russia), 2019, § 116; рішення у справі «Чинта проти Румунії» (Cin?a v. Romania), 2020, §§ 53-54).
Європейський суд з прав людини зауважував, що національні органи влади зобов`язані з власної ініціативи розглянути доцільність заслуховування дитини, безпосередньо або іншим чином (рішення ЄСПЛ у справі M.P. and Others v. Greece, № 2068/24, від 09 вересня 2025 року).
Орган опіки та піклування не з`ясував думки дитини ОСОБА_6 , якому на час вирішення питання виповнилося 8 років, тобто не забезпечив його права бути почутими у вирішенні питань, що стосуються його особисто.
Не можна погодитися з доводами ОСОБА_5 про те, що для забезпечення комфортного та емоційно-безпечного середовища для дитини участь батька у вихованні сина має бути забезпечена у присутності третіх осіб - педагога та психолога.
За змістом частини другої статті 159 СК України обумовлення побачень з дитиною присутністю іншої особи можливе лише в окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини.
Дитина є вразливою до маніпуляцій зі сторони дорослих, підлягають врахуванню всі обставини, зокрема, дитина тривалий час проживає з матір`ю, яка чинить перешкоди у спілкуванні батька з сином, що призвело до такого негативного наслідку, як втрата сталих емоційних зв`язків батька та дитини.
У справі, що розглядається, встановлено наявність між сторонами конфлікту неможливість сторін у справі самостійно дійти згоди щодо виховання сина, що може негативно впливати на ставлення дитини до батька при проведенні його зустрічей з ними у присутності матері, та перешкоджати налагодженню їх спілкування.
Тому, за відсутності встановлених обставин, які свідчили б про небезпеку для дитини з боку батька, суд дійшов висновку про доцільність проведення побачень дитини з батьком без присутності матері.
У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
При визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.
Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.
Рівність прав батьків стосовно дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й першочергово повинні бути визначені й враховані інтереси дитини з урахуванням об`єктивних обставин спору. При визначенні місця проживання дитини судам потрібно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, під час розгляду справ щодо визначення місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах (постанова Верховного Суду від 14 вересня 2022 року у справі № 466/1017/20).
Адже не можна піддавати формалізму долю дитини, яка через те, що батьки не змогли зберегти відносини або домовитися, не повинна бути позбавлена щасливого та спокійного дитинства (постанова Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року у справі № 352/2324/17). Органам державної влади слід враховувати чи страждатиме дитина через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки одного з батьків.
Водночас висновок стосовно розв?язання спору, який затвреджений рішенням виконавчого комітету Судововишнянської міської ради Львівської області №165 від 04 червня 2024 року, не містить рекомендацій батькові здійснення дій щодо відновлення довіри дитини до батька, необхідність поступового налагодження емоційного контакту з дитиною.
Посилання ОСОБА_5 на наявність законних підстав для обмеження батька у спілкуванні та вихованні сина є недоведеним.
У матеріалах справи відсутні докази вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства стосовно дитини та колишньої дружини ОСОБА_5 .
Запропонований ОСОБА_5 спосіб участі  ОСОБА_1 у вихованні сина ОСОБА_6 у виді побачення кожної третьої неділі місця з 12 години до 14 години у присутності педагога та психолога у приміщенні Народний дім м. Судова Вишня за адресою: м.Судова Вишня вул.Івана Франка,4 за бажанням дитини та без присутності відповідачки, проте за участі представника відповідачки, який буде супроводжувати дитину для зустрічі із позивачем, з можлвістю зміни графіка зустрічей за домовленістю сторін та з урахуванням стану здоров?я дитини спілкування батька з дітьми є обмеженим, а спілкування недостатнім, щоб налагодити контакт батька з сином, порушує рівність прав батьків стосовно дитини, розумний баланс на участь обох батьків у вихованні дитини.
Водночас, відновлення стосунків та емоційного контакту малолітньої дитини з її батьком перебуває у площині належного виконання обома батьками своїх обов`язків з виховання дитини.
В цій ситуації обов`язок обох батьків полягає в тому, щоб підтримати дитину, мінімізувати психологічний тиск на неї пов`язаний із сімейними конфліктами, налагодити комунікацію та співпрацювати в інтересах дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Щодо позовних вимог в частині необмеженого спілкування ОСОБА_1 з сином  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв?язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином, то в сукупності перелічені позовні вимоги не стосуються порушених, невизнаних або оспорюваних прав та інтересів позивача, зобов?язання ОСОБА_5 повідомляти ОСОБА_1 про факти захворювання та лікування ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зобов?язання ОСОБА_5 повідомляти ОСОБА_1 про факти пропуску шкільних занять ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зобов?язання ОСОБА_5 повідомляти ОСОБА_1 про від?їзд (обставини та напрям) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі міста Судова Вишня більше ніж на два дні, то вони виникнуть тільки у майбутньому. Суд не вирішує спори між позивачем та відповідачем стосовно тих відносин, які мають виникнути у майбутньому, суд розглядає справи щодо захисту вже порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У зв`язку з чим суд доходить висновку, що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Щодо інших позовних вимог, то суд зазначає наступне.
Висновок стосовно розв?язання спору, який затвреджений рішенням виконавчого комітету Судововишнянської міської ради Львівської області №165 від 04 червня 2024 року, не конкретизований, не містить відомостей про час та місце зустрічей батька із дитиною.
Тому, враховуючи характер відносин, які склались між батьками дитини, її вік, а також принцип рівності батьків у реалізації права на вільне спілкування з дітьми та участь у їх вихованні, бажання батька брати участь у вихованні сина та часткову згоду матері на їх спілкування та проведення зустрічей, суд вважає за доцільне і таким, що відповідатиме інтересам дитини, встановити спосіб участі  ОСОБА_1  у спілкуванні з сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши такий порядок спілкування:
- кожної середи кожного тижня кожного місяця з 14.00 год. до 20.00 год. без присутності матері за місцем проживання батька  ОСОБА_1 або в іншому громадському місці, надавши можливість ОСОБА_1 забирати дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з місця проживання або школи в дні побачень особисто; 
- кожної п?ятниці кожного другої та четвертої неділі кожного місяця з 13.00 год. до 20.00 год. суботи без присутності матері за місцем проживання батька  ОСОБА_1 або в іншому громадському місці, надавши можливість ОСОБА_1 забирати дитину з місця проживання або школи в дні побачень особисто; 
- спільний відпочинок ОСОБА_1 з сином  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:
спліьне дозвілля батька з дитиною на державні всята на території України - почергово, а також на день народження самої дитини - ІНФОРМАЦІЯ_2 - в порядку чергування рік через рік та на день народження батька - ІНФОРМАЦІЯ_3 з 13.00 год. до 20.00 год., під час літніх канікул 30 днів, зимових канікул 10 днів за домовленістю з матір`ю дитини ОСОБА_5 .
При цьому встановлення судом такого способу участі позивача у вихованні сина не є виходом за межі позовних вимог та не дає підстав для висновку про те, що суд самостійно обирав правову підставу та предмет позову. 
Такий порядок участі батька ОСОБА_1 у спілкуванні з дитиною відповідає принципу розумності, справедливості та збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, пріоритетному захисту інтересів дитини і не порушуватиме переважне право батьків дітей в їх вихованні.
Обов?язок матері повідомляти батька дитини про поїздки обмежує право вільного перебування та приватності особистого життя.
Обов?язок щодо повідомлення про факти пропуску дитиною шкільних занять та захворювання і лікування диитини є неправомірним, так як ОСОБА_1 може самостійно реалізовувати свої права в цій сфері, спілкується із класним керівником дитини та сімейним лікарем.
Відповідачка не надала, а матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що спілкування батька з дитиною, що є предметом спору у цій справі, порушує інтереси дитини та дії позивача негативно впливають на психологічне здоров`я доньки.
Крім цього, ОСОБА_5 не позбавлена можливості у разі зміни обставин, які б підтверджували наявність негативного впливу контакту батька і дитини на нормальний розвиток дитини, порушення інтересів дитини, у визначеному судом порядку, на звернення до суду з відповідним позовом про зміну встановленого способу участі батька у вихованні доньки.
При цьому, суд зазначає, що зміна обставин чи правовідносин, що мають істотне значення при визначенні способу участі одного з батьків у вихованні дитини, в тому числі з врахуванням віку дитини, її прихильності до кожного з батьків, не позбавляє права батька дитини позивача у справі у майбутньому звернутись до суду з позовом про встановлення іншого способу участі його як батька у вихованні дитини.
Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27 січня 2021 року у справі №752/9697/19.

Керуючись ст. 8, 51 Конституції України, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Принципом 7, 6 Декларації прав дитини Резолюція 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, ст. 2, 4, 10, 12, 13, 81, 76, 77, 78, 89, 258, 259, 263-265,430 ЦПК України, ст. 7, 19, 141, 150, 153, 155, 157, 158, 159 СК України, Законом України «Про охорону дитинства», суд

УХВАЛИВ:

Позов  ОСОБА_1 до  ОСОБА_5 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з неповнолітнім сином, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача - Органи опіки та піклування Судововишнянської міської ради Яворівського району Львівської області, Орган опіки та піклування Чернівецької міської ради Чернівецької області, задовольнити частково.
Зобов?язати ОСОБА_5 не перешкоджати ОСОБА_1 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні із сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визначити спосіб участі  ОСОБА_1 у спілкуванні з сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши такий порядок спілкування:
- кожної середи кожного тижня кожного місяця з 14 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. без присутності матері за місцем проживання батька  ОСОБА_1 або в іншому громадському місці, надавши можливість ОСОБА_1 забирати дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з місця проживання або школи в дні побачень особисто; 
- кожної п?ятниці кожного другої та четвертої неділі кожного місяця з 13 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. суботи без присутності матері за місцем проживання батька  ОСОБА_1 або в іншому громадському місці, надавши можливість ОСОБА_1 забирати дитину з місця проживання або школи в дні побачень особисто; 
- спільний відпочинок ОСОБА_1 з сином  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: спліьне дозвілля батька з дитиною на державні всята на території України - почергово, а також на день народження самої дитини - ІНФОРМАЦІЯ_2 - в порядку чергування рік через рік та на день народження батька - ІНФОРМАЦІЯ_3 з 13 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв., під час літніх канікул 30 днів, зимових канікул 10 днів за домовленістю з матір?ю дитини ОСОБА_5 .

Рішення може бути оскаржено до Чернівецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Суддя    Ю. О. Калмикова