Провадження № 2-о/537/84/2026
Справа № 537/1986/26

РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.05.2026 року       м. Кременчук 

Крюківський районний суд м. Кременчука у складі:
головуючого судді Мурашової Н.В., 
за участі секретаря Дьяченко В.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,
у с т а н о в и в:
Короткий зміст заяви.
27 березня 2026 року через систему «Електронний суд» до суду надійшла заява ОСОБА_1 , подана його представником адвокатом Бахматом О.І., в окремому провадженні за участі заінтересованої особи Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, в якій просили встановити факт належності ОСОБА_1 правовстановлюючого документа, а саме договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , посвідченого 26.05.1988 року державним нотаріусом Другої кременчуцької державної нотаріальної контори Литвиненко Л.І., зареєстрованого в реєстрі за №1533.
В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що 26 травня 1988 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу, посвідчений державним нотаріусом Другої кременчуцької державної нотаріальної контори Литвиненко Л.І., зареєстрованого в реєстрі за №1533, відповідно до якого ОСОБА_1 придбав житловий будинок з господарськими будівлями та земельною ділянкою, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . В березні 2026 року ОСОБА_1 звернувся до Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району із заявою про зняття з реєстрації місця проживання свого онука. Проте отримав відмову у задоволенні заяви з причин, що відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не відповідають даним, зазначеним у поданих документах. Так, у договорі купівлі-продажу його прізвище зазначено як « ОСОБА_3 » замість правильного « ОСОБА_4 ». Внаслідок допущеної помилки у договорі купівлі-продажу, виникла невідповідність між документами, що обмежує ОСОБА_1 у праві володіння, розпорядження та користування належним йому нерухомим майном. У ОСОБА_1 немає можливості внести зміни у договір купівлі-продажу від 26 травня 1988 року, тому заявник звернувся до суду з даною заявою.

Рух справи.
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 01 квітня 2026 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами окремого провадження у відкритому судовому засіданні. 

Позиція учасників процесу в судовому засіданні.
Заявник ОСОБА_1 та його представник адвокат Бахмат О.І. в судове засідання не з`явилися, через систему «Електронний суд» від представника заявника надійшла заява про розгляд справи у його та заявника відсутність, заяву підтримують в повному обсязі, просять задовольнити.
Представник заінтересованої особи Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області Запорожець Є.В. в судове засідання не з`явилася, через систему «Електронний суд» надала заяву про розгляд справи у її відсутність, просила ухвалити рішення враховуючи норми чинного законодавства.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Обставини установлені судом та мотиви ухваленого рішення.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Кожна особа, як слідує зі змісту ст.4 ЦПК України має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Частиною 7 ст.19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження – це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження в тому числі справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Установлено, що 26 травня 1988 року заявник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали договір купівлі-продажу, відповідно до якого ОСОБА_1 придбав житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначений договір посвідчений державним нотаріусом Другої кременчуцької державної нотаріальної контори Литвиненко Л.І., зареєстрований у реєстрі за №1533.
При цьому в договорі купівлі-продажу прізвище заявника зазначено ОСОБА_3 .
28 травня 1988 року Кременчуцьким міжміським бюро технічної інвентаризації житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , був зареєстрований на праві особистої власності за ОСОБА_5 та записаний в реєстрову книгу №11 за реєстром №1117.
Згідно з даними паспорту НОМЕР_1 , виданим 13.08.1999 року Крюківським РВ УМВС України в Полтавській області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на російській мові « ОСОБА_5 », зареєстрований 03.06.1988 року за адресою: АДРЕСА_1 .
Заявник ОСОБА_1 23 березня 2026 року звернувся до Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області з заявами про надання інформації про зареєстрованих/задекларованих осіб за адресою: АДРЕСА_1 та про зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_6 з даної адреси.
23 березня 2026 року Крюківська районна адміністрація Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області відмовила ОСОБА_1 в наданні запитуваної інформації та знятті з реєстрації місця проживання ОСОБА_6 на підставі пункту 87 пп.2 «Порядку декларування та реєстрації місця проживання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 року №265, оскільки відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не відповідають відомостям, зазначеним у поданих особою документах. 
Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне.
Пунктом 6 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Пунктом 12 Постанови визначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.
Згідно з інформацією з Державного земельного кадастру про право власності на речові права на земельну ділянку від 25.03.2026 року, Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.06.2019 року №171641945, копією довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, виданої Кременчуцькою об`єднаною Державною податковою інспекцією Полтавської області від 19.05.1999 року №11715, копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 13 серпня 1999 року Крюківським РВ УМВС України в Полтавській області, ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт НОМЕР_1 від 13.08.1999, є власником житлового будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 1533, виданий 26.05.1988, видавник державний нотаріус Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори Литвиненко Л.І.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що правовстановлюючий документ на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , а саме договір купівлі-продажу, посвідчений державним нотаріусом Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори Литвиненко Л.І., зареєстрований в реєстрі за №1533, належить заявнику ОСОБА_1 . 
Установлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявника юридичне значення, а саме для реалізації майнових прав на належне йому нерухоме майно.
Заінтересованою особою не подано заперечень проти задоволення заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, тому суд не вбачає підстав вважати наявність оспорюваних прав (спір про право).
З огляду на наведене, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту належності йому правовстановлюючого документа є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 4, 19, 76, 77, 81, 263, 264, 265, 293, 294, 315, 316 ЦПК України, суд
у х в а л и в:
Заяву ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу – задовольнити.
Установити факт належності ОСОБА_1 правовстановлюючого документа – договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори Литвиненко Л.І., зареєстрованого в реєстрі за №1533, на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту.
Повне судове рішення складено 05.05.2026.

Суддя         Мурашова Н.В.