Справа № 367/1250/26 
Провадження № 2/188/1931/2026 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2026 року  с-ще Петропавлівка
Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді Курочкіної О.М.
секретар судового засідання Сахно А.А.
справа №367/1250/26
позивач : ОСОБА_1 
відповідач: Алчевська міська рада 
про визначення додаткового строку на прийняття спадщини
ВСТАНОВИВ:
21 березня 2020 року на тимчасово окупованій території в м. Алчевськ померла
мати позивачки, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Родинні зв`язки
підтверджуються свідоцтвом про народження ОСОБА_1 .
Позивачем було отримано свідоцтво про смерть ОСОБА_2 11 липня 2020 р. в
Бучанському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану
Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).
Розбіжність між датою смерті та датою отримання свідоцтва виникла у зв`язку з 
визнанням факту смерті в судовому порядку.
Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частини 3-х`кімнатної
квартири, розташованої за адресою: 
АДРЕСА_1 . Інші 2/3 частини квартири належать на
праві спільної часткової власності Позивачу, що підтверджується інформацією з
Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на
нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження
об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, рішенням Постійно діючого третейського
суду при асоціації «Правосуддя» від 23.06.2008 р„ справа № 8/126-6-2-2008 (про виділення часток у спільній сумісній власності та визнання договору дарування) .
Позивач та ОСОБА_2 , у зв`язку з окупацією м. Алчевськ постійно
проживали разом за адресою: АДРЕСА_2 , що
підтверджується довідкою ВПО позивача № 3251000257 від 27.10.2014 р. та довідкою
БПО ОСОБА_2 № 3251005226 від 09.08.2016 р. Фактичне місце проживання позивачау м. Буча змінилось в 2021 р., після смерті ОСОБА_3 ,що також підтверджується довідкою ВПО Позивача № 3216-50003555597 від 27.04.2021року.
Крім того, з метою перевірки цілісності квартири ОСОБА_2 була змушена на
початку 2020 р. поїхати на окуповану територію в м. Алчевськ, де захворіла 
на СОVID-19, спричиненого вірусом SARS-CoV-2, що призвело до тяжких наслідків, у зв`язку з наявністю хронічних хвороб, і як наслідок смерті. Позивачка вимушена була, взявши відпустку без збереження заробітної плати, доглядати за хворою мамою до моменту її смерті та так само фактично проживала разом з нею за зареєстрованим місцем проживання, вказаним у паспортах та зазначеним вище.
У ОСОБА_2 відсутні будь-які інші спадкоємці, крім позивачки, які б на момент смерті (відкриття спадщини) проживали разом з нею.
В січні 2026 року у позивачки виникла необхідність отримання компенсації для
відновлення окремих категорій об`єктів нерухомого майна, пошкоджених внаслідок
бойових дій, з використанням електронної публічної послуги «єВідновлення» та
подання заяви до Репарації: Міжнародного реєстру збитків.
22 травня 2023 року набрав чинності Закон України «Про компенсацію за
пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок
бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією
Російської Федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та
знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених
збройною агресією Російської Федерації проти України» № 2923-ІХ від 23 лютого 2023
року, яким, зокрема, визначено правові та організаційні засади надання компенсації
за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна
внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною
агресією Російської Федерації проти України, з дня набрання чинності Указом
Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року
№ 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента
України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ.
Механізм надання компенсації для відновлення окремих категорій, об`єктів
нерухомого майна, пошкоджених внаслідок бойових дій з використанням
електронної публічної послуги «єВідновлення» визначений Порядком надання
компенсації для відновлення окремих категорій об' єктів нерухомого майна,
пошкоджених внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених
збройною агресією Російської Федерації, з використанням електронної публічної
послуги «єВідновлення», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від
21 квітня 2023 р. № 381.
Згідно з пунктом 6 вищевказаного Порядку, компенсація надається за умови, що
відомості про право власності на пошкоджений об`єкт внесені до Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно.
У пункті 13 цього ж Порядку закріплено, що для отримання компенсації необхідно з
урахуванням пункту 13-1 цього Порядку, серед іншого, переконатися, що
пошкоджений об`єкт внесений до Державного реєстру речових прав На нерухоме
майно або у разі відсутності такого запису провести його реєстрацію. 
Механізм надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна та її
використання відповідно до Закону України № 2923-ІХ від 23 лютого 2023 року
визначений Порядком надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна,
затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від ЗО травня 2023 р.-№ 600.
У пункті 13 даного Порядку визначено, що отримувач компенсації здійснює
відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» дії щодо державної реєстрації припинення права власності на
знищений об`єкт нерухомого майна. 
На окупованій території на строк дії цього Закону поширюється, особливий правовий режим перетину адміністративної межі та лінії зіткнення між тимчасово окупованою територією та іншою територією України, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх
посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність
вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у
порядку, не передбаченому законом.
Місто Алчевськ вважається тимчасово окупованим з 2014 р., за 2 роки до початку
роботи електронного реєстру, у зв`язку з чим у Позивача та ОСОБА_4 не було
технічної та законної можливості внести інформацію про своє місце проживання в
електроний реєстр, оскільки, згідно п. 3 правил реєстрації місця проживання
затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016/р. № 207,
реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється
виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або`міської ради.
Таким чином Позивач не має можливості надати нотаріусу інші документи, крім вже наданих, для підтвердження проживання разом з ОСОБА_2 , через ще нотаріус наполягає на пропущенні строку для прийняття спадщини.
Позивач вважала за необхідне отримати свідоцтво про право на спадщину після деокупації м. Алчевськ, яке було місцем відкриття спадщини, з метою отримання, за необхідності, додаткових підтверджуючих документів про спільне проживання з ОСОБА_2 , що будуть мати юридичну силу. Станом на дату подання позову м. Алчевськ досі знаходиться під окупацією, у зв`язку з чим Позивач звертається до суду з метою визнання причин пропуску строку для прийняття спадщини поважними та з проханням визначити позивачці додатковий строк для прийняття спадщини.
Позивачка просить суд надати їй додатковий строк для прийняття спадщини.
В судове засідання позивачка надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримано в повному обсязі. 
Відповідач в судове засідання не з`явився будь яких заяв, клопотань та видзиву суду не надано.
Вивчивши позовну заяву та додані докази, суд приходить до висновку, позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Згідно ч.1 ст.1270 ЦК для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, пункт 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України не поширювався на ст.1270 ЦК України.
Позивачка отримала лист від державного нотаріуса Бучанської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління юстиції МЮУ.
Відповідно до листа, позивачка усно звернулась до нотаріуса з питань прийняття спадщини 20.01.2026 року, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Враховуючи зазначені позивачем обставини, суд не вважає причини пропуску строку на прийняття спадщини поважними. Після смерті спадкодавця минуло майже 6 років.
Відповідно до вимог ч.1 ст.1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Факт спільного проживання позивачки з матір`ю на момент смерті спадкодавця суду не доведено. 
Відповідно до змісту постанови нотаріуса, спадкова справа не заведена, письмової заяви про прийняття спадщини , відповідно до вимог ст.1269 ЦК, позивачем не подано.
Згідно з частиною першою статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
Крім того, стороною позивача не визначено коло спадкоємців щодо можливого обтяження на майно померлого спадкодавця.
Сторона позивача, як на підставу пропуску строку, посилається на обмеження під час епідемії COVID-19. Загальнодержавний карантин та режим надзвичайної ситуації, спричинені пандемією коронавірусу, офіційно завершилися 1 липня 2023 року.
Щодо надання доказів перебування на тимчасово окупованій території, то позивач мала також керуватися Порядком в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, затвердженим Постановою КМУ від 4 червня 2015 р. № 367, яка втратила чинність лише 15.12.2023.
Позивачем не надано належних доказів спільного проживання її на момент смерті зі спадкодавцем та не доведено поважність причин для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини.
Висновки суду не суперечать Правовій позиці викладеній у Постанові КЦС ВС від 29.01.2025 у справі № 183/8184/23 Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть застосовуватися, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не використав право на прийняття спадщини через брак інформації про смерть спадкодавця, незнання приписів закону тощо, тоді немає підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини (постанови Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19)).
Суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, брак коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо (постанови Верховного Суду від 17 березня 2021 року у справі № 638/17145/17 (провадження № 61-17764св20), від 22 березня 2023 року у справі № 361/8259/18 (провадження № 61-9796св22)). Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду (постанови Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17 та Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19)).
У постанові Верховного Суду від 9 листопада 2020 року (справа № 466/5674/17), висновок про те що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Відповідно про Правої позиції в Постанові КЦС ВС від 20.03.2024 у справі № 545/1231/23, Верховний Суд зазначив, правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються ЦК України, який прийнятий Верховною Радою України і є основним актом цивільного законодавства України.
Строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (статті 1270, 1272 ЦК), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. 
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Позивач в установлений законом строк без поважних причин не подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини.
Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.
Відповідно до положень ст.141 ЦПК України та заяви позивача, суд залишає судові витрати за позивачем.
Керуючись ч.2 ст. 47, ч.1 ст.1270, ч.2 ст.1272 , ч.3 ст.1272 ЦК, ст.ст 10,11,12,13,141,259,263-265 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ :
В задоволенні позову ОСОБА_1 до Алчевської міської ради про визначення додаткового строку на прийняття спадщини відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
У відповідності до п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду. 
 Суддя 	  О. М. Курочкіна