ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2026 року	справа № 380/6820/25	

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого-судді Карп`як О.О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи у м. Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Споживчого кооперативу «Геофізик» про зобов`язання визнати право постійного користування земельною ділянкою,- 

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Львівської міської ради, в якому просить зобов`язати визнати право постійного користування земельною ділянкою №21 площею 0,1 га, що знаходиться в м. Львові по вул. Абхазькій в споживчому кооперативі "Геофізик" з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва з координатами кутів повороту в СК63:
1. 5518898,87- 1339348,22;
2. 5518873,10-1339346,28;
3. 5518881,71-1339308,34;
4. 5518907,30-1339309,15.
У позовній заяві позивач зазначає, що земельна ділянка є в його постійному користуванні. Зазначає, що звертався до відповідача із вимогою, в якій просив в місячний термін визнати право постійного користування земельною ділянкою. Відповіді на такий отримано не було, а тому звернувся до суду для визнання такого права.
Ухвалою від 14.04.2025 відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.07.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 14.04.2025 у справі №380/6820/25 – без змін.
Постановою Верховного Суду від 16.02.2026 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено; ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 14.04.2025 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.07.2025 у справі №380/6820/25 – скасовано, справу №380/6820/25 направлено до Львівського окружного адміністративного суду для продовження розгляду справи.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 26.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін); відповідачу встановлено строк для подання відзиву до суду протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Ухвалою від 21.05.2026 заяву позивача про відвід судді Карп`як О.О. у справі №380/6820/25 визнано необґрунтованою; заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді передати для реєстрації в автоматизованій системі документообігу та визначення судді для розгляду заяви про відвід.
Ухвалою від 22.05.2026 у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 20.05.2026 про відвід судді Карп`як О.О. від розгляду справи №380/6820/25 за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради про зобов`язання вчинити дії - відмовлено.
Ухвалою від 27.05.2026 залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Споживчий кооператив "Геофізик" (місцезнаходження: 79024, м. Львів, вул. Туркменська,12/2; ЄДРПОУ 37776476); запропоновано третій особі подати до суду пояснення щодо позову у 5-денний строк з дня вручення цієї ухвали.
Відповідач відзиву на позов не подав.
Від третьої особи 09.06.2026 надійшли пояснення, у яких вказує ,що позивач є членом СК «Геофізик» та користується земельною ділянкою №21 станом і на сьогодні. СК «Геофізик» є користувачем усієї земельної ділянки в значенні ч.1 ст.92 ЗК України. Тому вважає, що слід задоволити позовну вимогу ОСОБА_1 .

Суд, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджуються наступні обставини.
Позивач звернувся до відповідача із вимогою від 11.11.2024 року, в якій вказав, що хоче, має право, щоб власник земельної ділянки Львівської міської ради в місячний термін визнала право постійного користування ОСОБА_1 земельною ділянкою №21 площею 0,1 га та в СК «Геофізик» в АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва з координатами кутів повороту в СК63: 5518898,87- 1339348,22; 5518873,10-1339346,28; 5518881,71-1339308,34; 5518907,30-1339309,15.
Відповідь на дану вимогу в матеріалах справи відсутня.
27.12.2024 позивач подав інформаційний запит до відповідача про надання інформації щодо розгляду його вимоги від 11.11.2024.
Відповідь на даний інформаційний запит в матеріалах справи відсутня.
Змістом спірних правовідносин є визнання права постійного користування земельною ділянкою.

Розглядаючи даний спір суд виходив з таких мотивів.
У відповідності до вимог ст.19 Основного Закону України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
В силу положень ст.6 Конституції України адміністративні суду здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.
Як передбачено ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:
1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;
2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;
3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;
4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;
5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;
6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
Частиною другою цієї статті передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Позовні вимоги позивача фактично спрямовані на усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом отримання визнання права на таке користування. 
Статтею 2 Земельного Кодексу України (далі - ЗК України) визначено, що земельні відносини це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.
Частиною 1 статті 92 ЗК України передбачено, що право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.
Стаття 152 ЗК України визначає такі шляхи захисту прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.
У відповідності до п.1 ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.
Враховуючи зміст позовних вимог - зобов`язати Львівську міську раду визнати право постійного користування земельною ділянкою - суд уважає, що позивачем обрано спосіб захисту можливо порушеного цивільного права, а не права публічного.
При цьому, не можна залишити поза увагою і той факт, що на переконання суду касаційної інстанції даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства (постанова від 16.02.2026 у цій справі), а тому повноваження суду першої інстанції можуть бути реалізовані лише у спосіб прийняття рішення по суті спору. 
Відтак, суд уважає, що в адміністративному судочинстві.
З огляду на викладене, у задоволенні позову належить відмовити. 
Судовий збір, в силу положень ст.139 КАС України, належить присудити з позивача, оскільки у задоволенні позову відмовлено повністю. 
Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову відмовити повністю.
Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 15.06.2026.

Суддя	Карп`як Оксана Орестівна