Справа № 420/10625/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії
В С Т А Н О В И В :
До Одеського окружного адміністративного суду 13.04.2026 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просить суд:
1. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка виразилась у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 одноразової грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах відповідно до п.4 Постанови Кабінету Міністрів України №153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану»;
2. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову винагороду за тривалість проходження служби в бойових умовах відповідно до п.4 Постанови Кабінету Міністрів України №153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану».
Обгрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 зазначив, що він, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 03.11.2022 №302 був прийнятий на військову службу за контрактом, де останній проходив військову службу до 09.12.2023, після чого неодноразово переміщувався по службі та відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 21.03.2023 №80 був зарахований до списків особового складу вказаної частини. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 31.01.2026 №31 позивача звільнено з військової служби на підставі абз. «ж» п.3 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» у зв`язку із закінченням термінів військової служби.
11.02.2025 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану» (далі – Постанова №153). Згідно із п.4 вказаної постанови передбачено, що громадянам України з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил виплачується одноразова грошова винагорода за тривалість проходження служби в бойових умовах (далі - винагорода) у розмірі 1 млн. гривень. Однак, не дивлячись на те, що позивач відповідає усім критеріям, визначеним п.4 Постанови №153, відповідач допустив протиправну бездіяльність, яка виразилась у невиплаті позивачці одноразової грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн. гривень.
03.03.2026 на адресу відповідача було надіслано адвокатський запит щодо того, чи призначалась відповідачу виплата, передбачена Постановою №153. Вказаний запит отримано військовою частиною НОМЕР_1 06.03.2026, однак у 5-денний термін, визначений ст.24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» відповідь надано не було.
Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.
Ухвалою судді від 16.04.2026 постановлено прийняти до розгляду позовну заяву та відкрити провадження у адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
04.05.2026 до суду від військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач проти позовних вимог заперечує та вказує, що право на виплату спірної грошової допомоги (винагороди) у сумі 1000000,00 млн. грн має особа, яка до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану» від 11.02.2025 за №153, у віці до 25 років прийнята або призвана на військову службу під час воєнного стану. Водночас зазначає, що відповідачем були проведені всі необхідні заходи щодо збору всіх належних документів відносно позивача, відповідно до яких вбачається наявність у нього права на отримання спірної виплати. Та всі зібрані документи направлені для здійснення заходів внутрішнього контролю, але акту комісії за результатами розгляду направлених відносно позивача документів ще не надійшли, у зв`язку з чим остаточна виплати позивачу не проведена.
Інших заяв по суті справи до суду не надходило.
Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позов, наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, судом встановлено такі факти та обставини.
Відповідно до паспорту громадянина України (а.с.20 зворот), ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до військового квитка серії НОМЕР_3 та довідки про проходження військової служби від 24.04.2026 №1114, ОСОБА_1 13.11.2022 призваний на військову службу за контрактом та проходив військову службу до 31.01.2026.
Відповідно до витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» станом на 25.03.2026, відповідно до якого ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої чи непогашеної судимості не має.
Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 про безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, відсутність (наявність) випадків притягнення до відповідальності та інших особливих обставин (додаток 1 до Доручення) від 24.04.2026 №1113, ОСОБА_1 брав таку участь у період проходження служби - 516 днів. 
Матеріали справи містять супровідний лист військової частини на адресу військової частини НОМЕР_4 у якому, на виконання вимог розпорядження командувача Сухопутних військ Збройних Сил України №116/14/61799 від 30.06.2025 та з метою належного та своєчасного забезпечення коштами на виплату одноразової грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах, передбаченої пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України №153 від 11.02.2025 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у ЗС України під час воєнного стану», надіслано комплекти документів військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , які мають право на виплату винагороди для забезпечення видання наказів на виплату та направлення заявок на виділення фінансування до військової частини НОМЕР_4 у т.ч. щодо ОСОБА_1 на 71 арк.
Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та триває станом на час розгляду справи.
Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Частиною 3 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Згідно з частиною 9 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік; призовники - особи, які взяті на військовий облік; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
До категорії військовослужбовців прирівнюються іноземці та особи без громадянства, які відповідно до закону проходять військову службу у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту та Національній гвардії України.
Призовникам, військовозобов`язаним, резервістам та військовослужбовцям оформлюється та видається військово-обліковий документ, який є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку. Форма, порядок оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначаються Кабінетом Міністрів України, а для військовослужбовців - відповідно Міністерством оборони України, Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, розвідувальними органами України, Управлінням державної охорони України та Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України.
Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову (направлення) громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом.
11.02.2025 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану» (далі - Постанова № 153) та затвердив Порядок реалізації експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану.
Згідно з пунктом 3 Постанови № 153 учасниками експериментального проекту є: громадяни України віком від 18 до 25 років, які приймаються на військову службу за контрактом до Збройних Сил, Національної гвардії або Державної прикордонної служби на посади рядового складу; Збройні Сили; Національна гвардія; Державна прикордонна служба; Міністерство оборони; Міністерство внутрішніх справ; військові частини, визначені Генеральним штабом Збройних Сил, Головним управлінням Національної гвардії та Адміністрацією Державної прикордонної служби.
Відповідно до пункту 4 Постанови № 153 особам рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, які до набрання чинності цією постановою у віці до 25 років були прийняті або призвані на військову службу під час воєнного стану, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 р. № 64, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 р. № 2102-IX, 
проходять військову службу та брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора (далі - бойові дії в районах ведення воєнних (бойових) дій), строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, виплачується одноразова грошова винагорода за тривалість проходження служби в бойових умовах (далі - винагорода) у розмірі 1 млн. гривень;
військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, винагорода виплачується пропорційно часу проходження військової служби із розрахунку 1/6 від 1 млн. гривень за кожні 30 днів безпосередньої участі у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій (сумарно обчислених);
військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою у зв`язку із наявністю у них захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни, або їх перебуванням та звільненням з полону (крім тих, які добровільно здалися в полон) винагорода виплачується в повному обсязі;
військовослужбовцям, зазначеним в абзацах другому та третьому цього пункту у разі, коли вони два або більше разів за сукупністю притягувалися до кримінальної відповідальності, адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни, які враховуються для оцінки стану дисципліни і строк дії дисциплінарних стягнень за які не закінчився, винагорода не виплачується.
В подальшому Міністром оборони України видано Доручення №999/уд від 20.02.2025 (далі - Доручення №999/уд) відповідно до якого передбачено виплату одноразової грошової допомоги після укладення контракту на проходження військової служби у Збройних Силах України на посадах рядового складу, затвердженого Постановою, у розмірі один мільйон гривень, яка виплачується трьома частинами (далі - Допомога); одноразової грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах (далі - Винагорода) у розмірі один мільйон гривень. Виплата здійснюється один раз за весь період проходження військової служби та не підлягає поділу на частини.
Дорученням № 999/уд визначено право на Винагороду мають виключно особи рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які до набрання чинності Постановою (до 13.02.2025) у віці до 25 років (яким не виповнилося 25 років) були прийняті або призвані на військову службу під час воєнного стану, проходять військову службу та брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій (далі військовослужбовці) строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на 13.02.2025.
Підтвердження участі військовослужбовців у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій здійснюється на підставі щонайменше одного документа з кожної з наступних груп: а) бойовий наказ (бойове розпорядження); б) журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно- вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення; в) рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових в районах ведення воєнних (бойових) дій.
Військовослужбовцям, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на 13.02.2025, Винагорода виплачується пропорційно часу проходження військової служби із розрахунку 1/6 від одного мільйону гривень за кожні 30 днів безпосередньої участі у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій (сумарно обчислених).
Військовослужбовцям, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на 13.02.2025 у зв`язку із наявністю у них захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни, або їх перебуванням та звільненням з полону (крім тих, які добровільно здалися в полон), винагорода виплачується в повному обсязі.
Цим же дорученням, зобов`язано командування видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України проводити заходи внутрішнього контролю шляхом здійснення попередніх перевірок законності нарахування Винагороди та Допомоги.
Таким чином, вказаним дорученням встановлено, що документи, оформлені військовою частиною для здійснення виплат, передбачених Постановою, попередньо, тобто до моменту видання наказу для здійснення виплати та фактичної виплати Винагороди та Допомоги, перевіряються шляхом здійснення перевірок законності нарахування Винагороди Допомоги командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України.
Крім того, Дорученням №999/уд командирів військових частин зобов`язано провести аналіз наявності зазначених вище військовослужбовців у підпорядкованих військових частинах; провести серед цих військовослужбовців роз`яснювальну роботу щодо умов та особливостей виплати Винагороди; створення (отримання) інформації про сумарну кількість днів безпосередньої участі вказаних військовослужбовців у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій для виплати Винагороди або Допомоги у відповідності до Постанови та цього доручення.
В свою чергу, відповідно до п. п. 2.1-2.9 Інструкції про порядок здійснення перевірки документів на відповідність нормам чинного законодавства, які є підставою для видання наказу про виплату одноразової грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах військовослужбовцям військових частин безпосереднього підпорядкування ІНФОРМАЦІЯ_2 , затвердженої наказом тимчасово виконуючого обов`язки командувача Сухопутних військ Збройних Сил України, Командири військових частин (установ) безпосереднього підпорядкування забезпечують підготовку та направлення на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 через систему електронного документообігу (далі СЕДО) матеріали, які є підставою для видання наказу про виплату Винагороди у форматі PDF з відповідним супроводом (додаток 1) для попередньої перевірки.
Перевірку документів здійснює комісія, яка призначена наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України.
Перелік документів, необхідних для підтвердження права військовослужбовця на отримання Винагороди такий:
- витяг з послужного списку або копія обліково - послужної картки, або довідка про проходження військової служби (трудову діяльність) (додаток 10 до Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 10.04.2009 № 170);
- копія службової картки;
- довідки, оформлені за формою, що додається, у тому числі з місць попередньої служби, про безпосередню участь вказаних військовослужбовців у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, відсутність (наявність) випадків притягнення до відповідальності та інших особливих обставин.
У випадку наявності у військовослужбовців захворювання, поранення (травми, контузії, каліцтва) одержаних під час захисту Вітчизни:
- висновок (постанова) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військоволікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800.
У випадку перебування військовослужбовців у полоні (крім тих, які добровільно здалися в полон):
- витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_5 «Про службове становище полоненого військовослужбовця» та довідка про перебування громадянина України з числа осіб, визначених пунктом 1 частини першої статті 2 Закону України «Про соціальний і правовий захист осіб, стосовно яких встановлено факт позбавлення особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України, та членів їхніх сімей», у місцях несвободи внаслідок збройної агресії проти України або інтернування в нейтральних державах, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.2023 № 55.
У разі необхідності комісія може витребувати у військової частини інші документи, що підтверджують право військовослужбовця на отримання Винагороди.
Посадовим особам включеним до складу комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 для здійснення перевірки документів на відповідність нормам чинного законодавства, які є підставою для видання наказу про виплату Винагороди забезпечити здійснення заходів внутрішнього контролю шляхом перевірки наданих матеріалів в межах компетенції та повноважень в наступному порядку:
- управління персоналу штабу ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо перевірки періодів безпосередньої участі у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, періодів проходження служби;
- управління психологічної підтримки персоналу щодо перевірки випадків притягнення до кримінальної, адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення та до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни;
- медичне управління, для перевірки інформації щодо підтвердження наявності або відсутності захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни;
- Центральне фінансово-економічне управління щодо перевірки розміру виплати;
- управління цивільно-військового співробітництва штабу ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо перевірки інформації щодо перебування в полоні.
Комісія щотижнево, за потреби частіше, здійснює перевірку згідно наданих командирами військових частин (установ) матеріалів в межах компетенції та повноважень.
За результатами проведеної перевірки наданих військовими частинами (установами) матеріалів складається акт попередньої перевірки документів на відповідність нормам чинного законодавства, які є підставою для видання наказу про виплату одноразової грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах (далі - Акт) (додаток 2), в якому зазначаються: поіменний список військовослужбовців, надані матеріали яких, відповідають нормам чинного законодавства та є підставою для видання наказу командира військової частини (установи) про виплату одноразової грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах; поіменний список військовослужбовців, документи яких, були не прийняті із зазначенням виявлених порушень (за наявності); поіменний список військовослужбовців, за результатами перевірки наданих військовими частинами (установами) матеріалів яких, попереджено переплату; поіменний список військовослужбовців, за результатами перевірки наданих військовими частинами (установами) матеріалів яких, попереджено недоплату.
Акт комісії подається для затвердження начальнику штабу - заступнику командувача Сухопутних військ Збройних Сил України, або посадовій особі, що тимчасово виконує його обов`язки.
У разі виявлення порушень, що впливають на правомірність видання наказу командира військової частини (установи) на виплату Винагороди командир військової частини (установи), що направив документи на перевірку, після отримання Акту вживає заходів щодо усунення таких порушень (за наявності).
Після затвердження Акту комісії, адміністративне управління штабу ІНФОРМАЦІЯ_2 забезпечує його доведення до військової частини (установи) засобами СЕДО протягом 1 дня.
Згідно наказу командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 31.03.2025 № 304/под створено комісію ІНФОРМАЦІЯ_2 для здійснення перевірки документів, які є підставою для видання наказу про виплату одноразової грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах.
Аналіз зазначених норм вказує на існування чіткої послідовності дій та ієрархії військових органів у питанні виплати спірної винагороди, відповідно яких військова частина забезпечує підготовку та направлення на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 матеріалів, які є підставою для видання наказу про виплату винагороди для попередньої перевірки. Комісія ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснює перевірку документів на відповідність нормам чинного законодавства та за наслідками такої перевірки затверджує Акт, зміст якого доводить до В/Ч. У зв`язку із отриманням Акту комісії В/Ч приймає наказ про виплату військовослужбовцю винагороди.
Суд вище встановив, що командир військової частини НОМЕР_1 надіслав Командиру військової частини НОМЕР_4 на розгляд пакет документів для виплати одноразової грошової винагороди відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2025 року № 153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах під час воєнного стану» військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , які мають право на виплату винагороди для забезпечення видання наказів на виплату та направлення заявок на виділення фінансування до військової частини НОМЕР_4 у т.ч. щодо ОСОБА_1 на 71 арк.
Суд зазначає, що станом на час розгляду справи у матеріалах справи відсутній Акт комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової винагороди відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2025 року № 153.
У той же час, суд не може підміняти встановлену законодавством процедуру прийняття рішення про нарахування та виплату одноразової грошової винагороди, передбаченої Постановою № 153.
За змістом правових позицій постанови Верховного Суду від 03.06.2020 у справі №464/5990/16-а та постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.09.2022 у справі №9901/276/19 протиправною бездіяльністю суб`єкта владних повноважень є зовнішня форма поведінки (діяння) органу/посадової особи у вигляді неприйняття рішення (нездійснення юридично значимих дій) у межах компетенції за наявності фізичної змоги реалізувати управлінську функцію.
Суд погоджується із представником відповідача, що військовою частиною НОМЕР_1 на даний час вчинено всі передбачені Постановою №153 та Дорученням №999/уд дії для здійснення нарахування та виплати одноразової грошової винагороди позивачу, однак без отримання погодження за результатами попередньої перевірки законності нарахування одноразової грошової винагороди військова частина НОМЕР_1 позбавлена можливості для нарахування та виплати такої винагороди.
З урахуванням зазначеного, беручи до уваги встановлену послідовність взаємодії між органами військового управління у спірних правовідносинах та відсутність Акту комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо виплати позивачу спірної винагороди, не спростовуючи право позивача на отримання одноразової грошової винагороди відповідно до вимог Постанови №153, у відповідача відсутні підстави для її виплати.
Між тим, суд у даній справі не перебирає на себе дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень щодо визначення підстав, за яких позивачеві належить/не належить спірна виплата.
Таким чином, суд не встановив ознак протиправності щодо бездіяльності відповідача, яка є предметом цього спору, а відтак приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, оскільки позовні вимоги є передчасними.
Також суд звертає увагу, що дії чи бездіяльність комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 не є предметом дослідження у цій справі.
Суд також враховує інші аргументи сторін, зазначені у заявах по суті справи, однак зауважує, що встановлені судом обставини є самостійними та достатніми підставами для ухвалення рішення по суті спору.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Положеннями частин 1 та 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).
В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі Бендерський проти України від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.
Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).
Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 28 серпня 2018 року (справа № 802/2236/17-а).
Суд вважає, що у даній справі ним було надано вичерпну відповідь на всі питання, які входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних правовідносин як у матеріально-правовому, так і в процесуальному аспектах.
Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у рішенні ЄСПЛ від 19 квітня 1993 року у справі «Краска проти Швейцарії» визначено, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами. Разом із цим, обов`язок суду обґрунтовувати свої рішення не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (п. 29 рішення ЄСПЛ від 9 грудня 2009 року у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»).
Відповідно до приписів ст.139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні. 
Керуючись ст.ст. 2, 7, 9, 77, 139, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд
В И Р І Ш И В:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Учасники справи:
Позивач – ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ); 
Відповідач - Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ).

Суддя Олена СКУПІНСЬКА

.