ЄУН 201/3328/26
Провадження № 2/201/3405/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2026 року м. Дніпро
Соборний районний суд міста Дніпра в складі:
головуючого - судді Покопцевої Д.О.,
секретаря – Тоцької Л.В., 
розглянувши у відкритому судово07.05.2026му засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, в якому зазначає, що з відповідачем має різні характери та погляди на спільне сімейне життя, шлюбні відносини фактично припинені. Від даного шлюбу мають спільну дитину – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні.
На підставі викладеного, просить розірвати шлюб з відповідачем; стягувати щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини. 
Позивачка ОСОБА_1 надала заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розгляд справи проводити без її участі.
Відповідач ОСОБА_2 надав заяву про визнання позовних вимог, просив розгляд справи проводити без його участі.
Відповідно до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд розглядає справу у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо матеріалів про їх права та взаємовідносини, і, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав.
08.10.2016р. між сторонами у справі укладено шлюб, зареєстрований Красногвардійським районним у місті Дніпропетровську відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1419 (а.с. 8).
Від даного шлюбу мають спільну дитину – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якого в свідоцтві про народження зазначено відповідача (а.с. 9).
Встановлено, що між сторонами втрачене взаєморозуміння, любов та повага один до одного, сторони не проживають однією сім`єю, тому збереження шлюбно-сімейних відносин між сторонами неможливе і суперечить інтересам подружжя.
Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Відповідно до вимог ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Частиною 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Також судом встановлено, що дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає.
Статтею 51 Конституції України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей визначається Сімейним кодексом України, що передбачено ч. 1 ст. 1 СК України.
Правила, за якими визначається походження дитини, встановлені у главі 12 Розділу ІІІ СК України.
Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 СК України).
Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (до ст. 180 СК України).
За приписами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
При визначенні розміру аліментів на утримання дитини суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, а саме те, що неповнолітня дитина проживає разом з матір`ю, перебуває на її утриманні, тоді як відповідно до вимог сімейного законодавства діти мають право на отримання матеріальної допомоги з боку обох своїх батьків.
Позаяк позивачкою заявлено до стягнення мінімально гарантований законом розмір аліментів, а відповідач своє батьківство не оспорює і в силу чого несе обов`язок утримання сина, суд приходить до висновку про необхідність стягнути на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини-сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з дня звернення до суду 06.03.2026р. згідно штемпеля пошти на описі відправлення та конверта з відміткою пошти (а.с. 11) і до його повноліття.
Згідно ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Згідно п.1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), а відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Суд вважає, що визнання позову не суперечить чинному законодавству, а тому суд приймає визнання позову та приймає рішення про задоволення позову.
Згідно з п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно квитанції № 1025-4443-1918-0548 від 06.03.2026р. позивачка сплатила судовий збір у розмірі 1331,20 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач визнав позовні вимоги в частині розірвання шлюбу, 665, 60 грн. підлягають поверненню позивачці з державного бюджету.
Крім того, з огляду на те, що відповідач також визнав позовні вимоги в частині стягнення аліментів на дитину до початку розгляду справи по суті, а позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду про стягнення аліментів на утримання дітей, тому з відповідача підлягає стягненню у дохід держави судовий збір у розмірі 665,60 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 104, 107, 110, 112 СК України, ст.ст.12, 13, 19, 81, 131, 141, 223, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 08 жовтня 2016 року Красногвардійським районним у місті Дніпропетровську відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1419.

Після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище « ОСОБА_4 ».

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи від 06 березня 2026 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 . 

Рішення в частині стягнення аліментів за місяць виконати негайно.

Повернути з державного бюджету України ОСОБА_1 50 % сплаченого згідно квитанції № 1025-4443-1918-0548 від 06 березня 2026 року судового збору в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.

На рішення може бути подана апеляційна скарга позивачем до Дніпровського апеляційного суду впродовж 30 днів. Повний текст рішення буде складений впродовж 5 днів.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя: Д.О. Покопцева