Справа № 357/1273/26
Номер провадження № 2/521/4748/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 квітня 2026 року        м. Одеса

Хаджибейський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Ганошенка С.А.
за участі секретаря судових засідань Папінян В.В.,-
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Одесі цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач 28.01.2026 року звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до  ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
Ухвалою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05.03.2026 року справу направлено за підсудністю до Хаджибейського районного суду м. Одеси, оскільки останнім відомим місцем проживання відповідача було м. Сімферополь АР Крим, що відноситься до територіальної підсудності Хаджибейського районного суду м. Одеси.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями суду від 31.03.2026 у справі визначено головуючого суддю Ганошенка С.А., який отримав справу 01.04.2026 року.
Ухвалою судді від 01.04.2026 року позовну заяву було залишено без руху, надано позивачу строк на усунення недоліків.
До суду надійшла уточнена позовна заява 08.04.2026 року, яка отримана суддею 13.04.2026 року.
Ухвалою судді від 13.04.2026 року у справі відкрито провадження у спрощеному позовному порядку з викликом сторін. 
Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільної неповнолітньої дитини: доньки –  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з дня подання позову до суду щомісячно до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 включно, у твердій грошовій сумі 2500 грн. зі здійсненням індексації аліментів відповідно до закону.
В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем у справі має доньку – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка постійно проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні.
Після повномасштабного вторгнення рф у 2022 році позивачка разом із дитиною виїхала з території України, та на теперішній час перебуває за кордоном, зареєстрована та перебуває на території Нідерландів.
15 квітня 2026 року на адресу Хаджибейського районного суду м. Одеси через підсистему «Електронний суд» надійшла заява від позивача - про розгляд справи без її участі. Позивач викликався до суду шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада України» в порядку ч. 10 ст. 187 ЦПК України.
У судове засідання, призначене на 29 квітня 2026 року сторони не з`явились, повідомлені були належним чином про день та час слухання справи, про розгляд справи без їх участі позивач подала до суду відповідну заяву. 
Згідно ч. 2ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивачка з відповідачем мають доньку –  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка постійно проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Після повномасштабного вторгнення рф у 2022 році позивачка разом із дитиною виїхала з території України, та на теперішній час перебуває за кордоном, зареєстрована та перебуває на території Нідерландів. 
У свідоцтві про народження доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ), батьками зазначені: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , громадяни України.
На сьогоднішній день сторони припинили стосунки, дитина проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні, дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя. Проживання батька окремо від дитини не впливає на обсяг його прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, на теперішній час добровільно допомоги не надає.
Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).
Частинами першою, другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.
Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.
Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Згідно вимог ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.
В силу ст. 161 СК України, якщо батько та мати, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частина перша статті 182 СК України зазначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
У відповідності до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1)
Згідно з ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.
Частиною першою статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
У спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
Наведені норми імперативно закріплюють обов`язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Сторони не можуть домовитися про розмір аліментів на утримання дитини, а тому кошти на утримання дитини (аліменти) підлягають присудженню за рішенням суду.
Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч. 1 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Отже, виходячи з матеріалів справи, з огляду на те, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як батька, так і матері, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути на користь позивачки з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини:доньки –  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з дня подання позову до суду щомісячно до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 включно, у твердій грошовій сумі 2500 грн. зі здійсненням індексації аліментів відповідно до закону, що буде відповідати інтересам дітей та зможе забезпечити їх належний фізичний та духовний розвиток.
Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Згідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від судового збору позивачі - позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.
Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Оскільки, позивачі у справах про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, суд вважає необхідним покласти на відповідача оплату судового збору у розмірі 1331,20 грн.
За таких обставин, керуючись ст.ст. 4, 10, 18, 76, 95, 133, 141, 258, 263-265 ЦПК України, ст.ст.180, 182, 184, 191 СК України суд, -
УХВАЛИВ:
Позов  ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини – задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини: доньки– ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з дня подання позову до суду (28.01.2026 року) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 включно, у твердій грошовій сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн. зі здійсненням індексації аліментів відповідно до закону.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) на користь держави 1331 (одна тисяча триста тридцять одну) гривню 20 копійок судового збору.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми місячного платежу.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення суду складено та підписано суддею 29.04.2026 року.
Суддя Сергій ГАНОШЕНКО