справа № 274/1488/26
провадження № 2/0274/1790/26

Рішення
Іменем України 
22.05.2026 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі: судді Вдовиченко Т.М., за участі секретаря судового засідання - Бондарчук Н.О., розглянувши в м. Бердичеві Житомирської області в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором -
в с т а н о в и в :

Представник ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" Усенко М.І. звернувся до суду із позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь товариства заборгованість за кредитним договором №1059405 від 18.09.2020 року в розмірі 21648,00 грн.
В обґрунтування позову позивач зазначає, що 18.09.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №1059405, за умовами якого Товариство надало відповідачці кредит в сумі 6600,00 грн, а відповідачка зобов`язалась повернути його, сплатити проценти в порядку та строки, визначені договором. Вказаний договір підписано відповідачкою в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Відповідачка належним чином умов кредитного договору не виконала, в зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на дату звернення до суду становить 21648,00 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 6600,00 грн, заборгованість за відсотками - 15048,00 грн. 
21.04.2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу №ККЛУ - 21042021, згідно з яким позивач набув право грошової вимоги до боржників, зокрема й до ОСОБА_1 за кредитним договором №1059405 від 18.09.2020 року.
Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27.02.2026 справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.46).
Відповідачка повідомлялася про розгляд справи шляхом направлення ухвали суду про відкриття провадження у справі рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу зареєстрованого місця проживання, який повернувся до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".
У постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.
Враховуючи, що справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, ненадходження від відповідачки відзиву на позовну заяву, суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. 
Судом встановлено, що 18.09.2020 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 1059405 в електронній формі (а.с.9 зворот - 12).
Згідно довідки про ідентифікацію, ОСОБА_1 , з якою укладено договір № 1059405 від 18.09.2020, ідентифікована ТОВ «Лінеура Україна». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) Т179; час відправки - 18.09.2020 14:52:16 на номер телефону - НОМЕР_1 (а.с.19 зворот).
Згідно з п.1.1 зазначеного договору укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через вебсайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету.
Згідно з п.п. 1.2., 1.3. вказаного договору клієнту надається кредит у розмірі 6600,00 грн. на строк 300 днів; детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується - Графік платежів), що є Додатком №1 до цього договору. 
Відповідно до п.1.4 договору тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах:
1.4.1. стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього договору;
1.4.2. знижена процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується на таких умовах.
Згідно п.1.5 орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною процентною ставкою- 693,50% річних; за зниженою ставкою - 693,50% річних, 
Згідно п.2.1-2.5 договору товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_2 .
Відповідно до п.3.1 договору нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році.
Сторонами договору погоджено графік платежів та загальна вартість кредиту, що підтверджується Додатком №1 до договору (а.с.13).
Відповідно до паспорту споживчого кредиту від 18.09.2020 року, підписаного між кредитодавцем ТОВ «Лінеура Україна» та позичальником ОСОБА_1 , відповідачка проінформована про тип кредиту, валюту кредиту, суму, строк кредитування, орієнтовну реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту, порядок повернення кредиту (а.с.8 - 9).
ТОВ «ЛінеураУкраїна» свої зобов`язання за кредитними договорами виконало, перерахувавши відповідачці через сервіс онлайн платежів ТОВ «Пейтек Україна» кредитні кошти.  
З інформаційної довідки №1-0701 від 07.01.2026 року слідує, що ТОВ «Пейтек Україна» надає послуги з переказу коштів без відкриття рахунків. Для цього підприємство внесене в державний реєстр фінансових установ та отримало Ліцензію Національного банка України; між «Лінеура Україна» та ТОВ «Пейтек Україна» укладено договір на переказ коштів №ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019; відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 18.09.2020 на суму 6600,00 грн, маска картки № НОМЕР_3 (а.с.19 зворот).
Згідно повідомлення АТ комерційний банк " ПриватБанк" від 27.03.2026 року, наданого на виконання ухвали суду від 27.02.2026 року, судом встановлено, що на ім"я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_3 . В період з 18.09.2020- 18.09.2020 були зараховані кошти на суму 6600 грн. 00 коп. 
На підставі додаткового договору від 15.10.2020 до договору №1059405 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 18.09.2020, сторони погодили наступні умови продовження користування кредитом: 
п.3.1. строк користування кредитом за договором продовжується на строк, що дорівнює строку, встановленому п.1.3. договору. Дата повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом 15.11.2020;
п.3.2. сторони погодили наступну процентну ставку за користування кредитом протягом строку, встановленого в п.3.1 цього додаткового договору: 1,90% від суми кредиту за кожен день користування кредитом;
п.3.3. орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення додаткового договору складає: 693,50% річних;
п.3.4. орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення додаткового договору складає: 10 362,00 грн (а.с.15).
Відповідачка була ознайомлена із Паспортом споживчого кредиту 15.10.2020 (а.с.13 зворот - 14).
На підставі додаткового договору від 18.11.2020 до договору №1059405 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 18.09.2020, сторони погодили наступні умови продовження користування кредитом: 
п.3.1. строк користування кредитом за договором продовжується на строк, що дорівнює строку, встановленому п.1.3. договору. Дата повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом 19.12.2020;
п.3.2. сторони погодили наступну процентну ставку за користування кредитом протягом строку, встановленого в п.3.1 цього додаткового договору: 1,90% від суми кредиту за кожен день користування кредитом;
п.3.3. орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення додаткового договору складає: 693,50% річних;
п. 3.4. орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення додаткового договору складає: 10 362,00 грн.(а.с.17 зворот - 18).
Відповідачка була ознайомлена із Паспортом споживчого кредиту 18.11.2020 (а.с.16 - 17 ).
Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 1059405 від 18.09.2020, наданим позивачем, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним договором станом на 20.04.2021 становила 21648,00 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 6600,00 грн, заборгованість за відсотками - 15048,00 грн. (а.с.20-22).
21.02.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу №ККЛУ-21042021, у відповідності до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» (клієнт) передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» за плату належні йому Права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» Права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (портфель заборгованості) (а.с.23-26,28).
Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу №ККЛУ-21042021 від 21.02.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 1059405 від 18.09.2020 в розмірі 21648,00 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 6600,00 грн, заборгованість за відсотками - 15048,00 грн. (а.с.27).
13.02.2026 Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит Капітал» направлено на адресу відповідачки досудову вимогу щодо необхідності погашення заборгованості в розмірі 21648,00 грн. за кредитним договором № 1059405 від 18.09.2020 (а.с.28 зворот).
Стаття 263 ЦПК України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Згідно зі статтями 12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.
Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
За змістом частини 1 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).
Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.
Пунктами 5-7 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.
Стаття 11 вказаного Закону передбачає порядок укладення електронного договору.
Так, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.
Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору шляхом перенаправлення (відсилання) до них.
Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:
надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;
заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;
вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту.
У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України.
За змістом статті 12 цього Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:
електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;
електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;
аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.
Частина 2 ст.1056-1 ЦК України визначає, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
З досліджених матеріалів справи судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ТОВ «Лінеура Україна» було укладено кредитний договір № 1059405 від 18.09.2020.
З аналізу чинного законодавства слідує, що договір укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами, які узгодили всі умови.
Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-1383/2010 (провадження № 14-308цс18) вказано, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Доказів спростування презумпції дійсності укладеного кредитного договору відповідачкою суду не надано.
ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання за кредитними договорами виконало, перерахувавши відповідачці через сервіс онлайн платежів ТОВ «Пейтек Україна» кредитні кошти в розмірі 6600,00 грн, про що свідчить відповідна довідка сервісу онлайн платежів про зарахування коштів на платіжну картку. Номер платіжної картки, на яку зараховані вказані кошти, відповідає вказаному в кредитному договорі номеру платіжної картки, погодженої сторонами кредитного договору. Також, дата зарахованих на платіжну картку коштів відповідає узгодженій ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 даті надання кредиту.
Наданими позивачем доказами доводиться, що відповідачка не виконала належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № 1059405 від 18.09.2020, укладеним між нею та ТОВ «Лінеура Україна», у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 21648,00 грн.
Право вимоги за кредитним договором № 1059405 від 18.09.2020 перейшло до ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал».
Відповідачка не надала суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості за кредитним договором, а відтак наданий банком розрахунок заборгованості, за відсутності заперечень щодо такого розрахунку від відповідачки, приймається судом як достовірний.
Таким чином, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 1059405 від 18.09.2020 у розмірі 21648,00 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 6600,00 грн, заборгованість за відсотками - 15048,00 грн. 
Щодо витрат на правову допомогу. 
Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
На підтвердження витрат на правову допомогу під час розгляду даної справи, позивачем до суду договір про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025, Акт №1262 наданих послгу від 13.02.2026, детальний опис наданих послуг до Акту №1262 за договором про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01 липня 2025 року від 13.02.2026.
Відповідно до п.2.3. вказаного договору, вартість наданих послуг правничої допомоги з 1 (одну) кредитну справу складає: 8 000,00 грн без ПДВ ( а.с.31-32).
Враховуючи, що позивачем надано суду розрахунок витрат із зазначенням конкретних видів та вартості правничої допомоги, суд вважає, що позивачем надані належні докази на їх підтвердження, а тому вимоги про стягнення витрат пов`язаних із наданням правничої допомоги підлягають задоволенню у розмірі 8000,00 грн.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку із задоволенням позовних вимог, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2662,40 грн підлягають відшкодуванню за рахунок відповідачки.
Керуючись ст.12-13,76-81,89,133,137,141,263-265,274-275,279,354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (місцезнаходження за адресою: п/і 79018 м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корп. 28, код ЄДРПОУ 35234236) заборгованість за кредитним договором №1059405 від 18.09.2020 в розмірі 21648,00 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 6600,00 грн, заборгованість за відсотками - 15048,00 грн. 
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (місцезнаходження за адресою: п/і 79018 м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корп. 28, код ЄДРПОУ 35234236) судовий збір в розмірі 2662,40 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 22 травня 2026 року 

Суддя:       Т.М. Вдовиченко