ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2026 р. 	Справа № 636/10802/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Жигилія С.П. , Макаренко Я.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 25.03.2026, головуючий суддя І інстанції: Оболєнська С.А., м. Чугуїв, повний текст складено 25.03.26 по справі № 636/10802/25
за позовом ОСОБА_1 
до  Департаменту патрульної поліції   
про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту – ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до Департаменту патрульної поліції (далі по тексту – ДПП, відповідач), в якому просив суд:
- постанову ЕНА № 6236888 від 28.11.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, винесену поліцейським 1 взводу 6 роти 1 батальйону УПП в Харківській області капралом поліції Гордієнко Владиславом Юрійовичем – скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення.
Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 19.12.2025 по справі № 636/10802/25 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.
Призначено судове засідання в приміщенні Чугуївського міського суду Харківської області (Харківська область, м. Чугуїв, площа Соборна, 2) з повідомленням (викликом) осіб на 12.01.2026 о 12-45 годині.
Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 25.03.2026 по справі № 636/10802/25 позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі – залишено без розгляду.
Позивач, не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не надання судом належної правової оцінки доводам позову та доказам, які містяться в матеріалах справи, не відповідність судового рішення критеріям законності та обґрунтованості та порушення норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 25.03.2026 року по справі № 636/10802/25, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що висновок суду першої інстанції про те, що заяв про розгляд справи за відсутності позивача та його представника до суду не надходило є таким, що не відповідає дійсності, адже 25.03.2025 представником позивача була сформована в підсистемі «Електронний суд» та направлена на адресу суду заява про розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 та його представника, однак, з невідомих причин, канцелярією Чугуївського міського суду Харківської області вона була зареєстрована лише 26.03.2026 за вхідним номером №13206/26-Вх., хоча, під час реєстрації канцелярією суду зазначено про те, що вхідна дата документу саме 25.03.2026. При цьому, з Єдиного державного реєстру судових рішень, чітко видно те, що ухвала Чугуївського міського суду Харківської області надіслана суддею до реєстру лише 26.03.2026, зареєстрована 27.03.2026, а оприлюднена ухвала лише 30.03.2026.
Крім того, звернув увагу, що будь-яких обґрунтувань, чому саме неявка позивача перешкоджає розгляду справи, оскаржувана ухвала не містить. Будь-яких відомостей про те, що явку позивача було визнано обов`язковою матеріали справи також не містять.
На переконання апелянта, у даному конкретному випадку, з огляду на характер спірних правовідносин, зважаючи на те, що суд не визнавав явку сторін обов`язковою, не витребовував додаткових доказів, в матеріалах справи наявні всі процесуальні документи, у яких викладена позиція позивача, а також оскільки обов`язок доказування у цій справі покладається саме на відповідача, то наслідком повторної неявки представника позивача у засідання мало бути вирішення справи за його відсутності на підставі наявних доказів.
У надісланому до суду апеляційної інстанції відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечував проти викладених у ній доводів, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, як законну та обґрунтовану.
Звернув увагу, що звернувшись із даним позовом до суду, позивач несе процесуальний обов`язок щодо сприяння своєчасному розгляду справи. Більш того, системний характер відкладення судових засідань за ініціативою представника позивача ставить під сумнів добросовісність реалізації ОСОБА_1 та його представником своїх процесуальних прав і свідчить про явні ознаки зловживання ними з метою затягування розгляду справи.
Відповідно до частини 2 статті 312 КАС України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).
Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Судом першої інстанції встановлено, що у судове засідання 17.02.2026 позивач та його представник не з`явилися, позивач причину неявки суду не повідомив, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи зворотне повідомлення про вручення поштового відправлення – судової повістки матері позивача, від представника позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи, у зв`язку з ознайомленням з матеріалами справи та відзивом на позовну заяву.
У судове засідання 27.02.2026 позивач та його представник повторно не з`явилися, позивач причину неявки суду не повідомив, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, від представника позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи, у зв`язку з направленням запитів та неотриманням на них відповідей, та ознайомленням з відзивом на позовну заяву.
У судове засідання 12.03.2026 позивач та його представник також не з`явилися, позивач причину неявки суду не повідомив, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи зворотне повідомлення про вручення поштового відправлення – судової повістки матері позивача, від представника позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи, у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні.
У судове засідання 25.03.2026 позивач та його представник знову не з`явилися, причину неявки суду не повідомили, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи зворотне повідомлення про вручення поштового відправлення – судової повістки матері позивача, та довідкою про доставку електронного документа представнику позивача – адвокату Багмату П.Д., яка міститься в матеріалах справи, заяв про розгляд справи в їх відсутності до суду не надходило.
Встановивши, що позивач та його представник повторно не з`явилися в судове засідання, причин своєї неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності не подали, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позову ОСОБА_1 без розгляду на підставі пункту 4 частини першої статті 240 КАС України.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 та пунктів 2, 3 частини 3 статті 44 КАС України учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки. Учасники справи мають право, в тому числі: подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.
Частинами першою - третьою статті 194 КАС України встановлено, що розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що предметом оскарження по даній справі є постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕНА № 6236888 від 28.11.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 126 КУпАП.
Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності урегульовані статтею 286 КАС України.
Так, згідно зі частиною 1 статті 286 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Колегія суддів зазначає, що скорочені терміни розгляду справ про адміністративні правопорушення (КУпАП) пов`язані з особливістю забезпечення оперативності, невідворотності покарання та швидкого відновлення правопорядку.
Відповідно до частини 1 статті 124 КАС України, судові виклики і повідомлення здійснюються повістками про виклик і повістками-повідомленнями.
Пунктом 1 частини 3 статті 124 КАС України встановлено, що судовий виклик або судове повідомлення учасників справи, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється за наявності в особи офіційної електронної адреси - шляхом надсилання повістки на офіційну електронну адресу.
Повістка повинна бути вручена не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, крім випадку, коли повістка вручається безпосередньо в суді. Якщо для розгляду окремих категорій справ, заяв або клопотань учасників справи цим Кодексом встановлено строк розгляду менше десяти днів, повістка має бути вручена у строк, достатній для прибуття особи до суду для участі в судовому засіданні. Вручення повістки представнику учасника справи вважається також врученням повістки і цій особі (абзаци перший, другий частини третьої, частина десята статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України).
Частиною 1 статті 127 КАС України передбачено, що часом вручення повістки вважається:
1) день вручення судової повістки під розписку;
2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи;
3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;
4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відповідно до висновку щодо застосування норм права, викладеного Верховним Судом у постанові від 21.05.2020 у справі № 826/13041/15, передумовою для розгляду справи судом є належне сповіщення всіх учасників справи про дату, час та місце розгляду справи (у сукупності), якщо така справа відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України повинна розглядатись з їх повідомленням. Належність означає інформування учасників справи у спосіб та за формою, передбаченою процесуальним законодавством. Крім того, законодавцем встановлено виключний перелік випадків, за наявності яких суд першої інстанції має право ухвалити рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
З досліджених колегією суддів матеріалів справи встановлено, що ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 19.12.2025 по справі № 636/10802/25 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання в приміщенні Чугуївського міського суду Харківської області (Харківська область, м. Чугуїв, площа Соборна, 2) з повідомленням (викликом) осіб на 12.01.2026 о 12 год 45 хв.
Копію вказаної ухвали було направлено представнику ОСОБА_1 – адвокату Кубаю Ю.М. за допомогою системи «Електронний суд» 25.12.2025.
12.01.2026 представник позивача подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з участю у іншому судовому засіданні.
Відповідно до протоколу судового засідання від 12.01.2026, суд задовольнив клопотання представника позивача та відклав розгляд справи на 27.01.2026 о 10 год 45 хв.
Копію судової повістки було направлено представнику позивача та отримано ним у системі «Електронний суд» 14.01.2026.
Згідно із протоколом судового засідання від 27.01.2026 у зв`язку з неявкою представника позивача без поважних причин відкладено судове засідання на 05.02.2026 о 15 год 00 хв.
Судову повістку було отримано адвокатом Кубаєм Ю.М. у системі «Електронний суд» 30.01.2026.
За змістом протоколу судового засідання від 05.02.2026 у зв`язку з неявкою позивача та його представника без поважних причин розгляд справи відкладено на 17.02.2026 о 13 год 30 хв.
Копію повістки отримано представником позивача в системі «Електронний суд» 11.02.2026.
10.02.2026 у позивача змінився представник із Кубая Ю.М. на Багмата П.Д., у зв`язку з чим останнім подано 17.02.2026 заяву про відкладення розгляду справи через необхідність ознайомитись із матеріалами справи.
Відповідно до протоколу судового засідання від 17.02.2026 заяву представника позивача задоволено та відкладено розгляд справи на 27.02.2026 о 13 год 35 хв.
Судову повістку було отримано Багматом П.Д. у системі «Електронний суд» 18.02.2026.
27.02.2026 Багмат П.Д. подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з направленням адвокатських запитів до ДПП.
Згідно із протоколом судового засідання від 27.02.2026 у зв`язку з неявкою представника позивача розгляд справи відкладено на 12.03.2026 о 10 год 15 хв.
12.03.2026 представник позивача подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із перебуванням у іншому судовому засіданні.
Відповідно до протоколу судового засідання від 12.03.2026 клопотання представника позивача задоволено та відкладено судове засідання на 25.03.2026 о 10 год 20 хв.
Судову повістку представник позивача отримав у системі «Електронний суд» 13.03.2026.
Отже, з урахуванням приписів частини 1 статті 127 КАС України, повістки про виклик ОСОБА_1 у судові засідання, вважаються такими, що вручені належним чином.
Колегія суддів зазначає, що наслідки неявки в судове засідання учасника справи визначені статтею 205 КАС України, згідно з частиною 1 якої, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Разом з тим, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку, коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення (частина 2 статті 205 КАС України).
Як встановлено частиною 3 статті 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.
У разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів.
До позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки (частина 5 статті 205 КАС України).
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.
Системний аналіз вищезазначених норм процесуального закону дозволяє дійти висновку, що залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених частиною 5 статті 205, пункту 4 частини 1 статті 240 КАС України, можливе виключно за наявності сукупності таких умов: належне повідомлення позивача про дату, час і місце судового засідання; відсутність заяви позивача про розгляд справи без його участі; повторна неявка позивача в судове засідання (підготовче засідання) без поважних причин або неповідомлення ним про причини такої неявки; неможливість розгляду справи по суті за відсутності позивача; відсутність вимоги відповідача щодо розгляду справи по суті на підставі наявних у ній доказів.
Вказана правова позиція відповідає правовим висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 12.01.2023 у справі № 9901/278/21.
Колегією суддів встановлено, що у даній справі мало місце повторне неприбуття позивача та його представника, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду, у судові засідання, призначені на 12.01.2026, на 27.01.2026, на 05.02.2026, на 17.02.2026, на 27.02.2026, на 12.03.2026, на 25.03.2026.
Разом з цим, колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять відомостей про те, що позивач наполягав на здійсненні розгляду справи за його обов`язкової присутності.
Не встановлено судом першої інстанції і обставин того, що відповідач заперечував проти розгляду справи по суті на підставі наявних у ній доказів. Більше того, відповідно до наявних в матеріалах справи протоколів, представник ДПП взагалі не брав участі у судових засіданнях.
Причин неможливості розгляду даної справи по суті за відсутності позивача, у оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції не наведено, а судом апеляційної інстанції не встановлено.
Отже, встановлені судом апеляційної інстанції обставини свідчать про відсутність умов, передбачених частиною 5 статті 205 КАС України, з якими закон пов`язує можливість залишення судом позовної заяви без розгляду.
За приписами частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Так, Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження. Для ЄСПЛ природа перешкод у реалізації права на доступ до суду не має принципового значення.
З тексту статті 6 Конвенції прямо випливає, що доступність правосуддя є невід`ємним елементом права на справедливий суд. У рішенні по справі "Голдер проти Великої Британії" від 21.02.1975р., ЄСПЛ дійшов до висновку, що сама конструкція ст. 6 Конвенції була би безглуздою та неефективною, якби вона не захищала право на те, що справа взагалі буде розглядатися. У рішенні по цій справі Суд закріпив правило, що ч. 1 ст. 6 Конвенції містить у собі й невід`ємне право особи на доступ до суду.
Таким чином, зміст права на захист полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.
За таких обставин, враховуючи, що судом першої інстанції не встановлено обставин неможливості розгляду даної справи за відсутності позивача, а ОСОБА_1 не наполягав на розгляді справи за його відсутності, відповідач, у свою чергу, не заперечував проти розгляду справи по суті на підставі наявних у ній доказів, колегія суддів дійшла висновку про відсутність у суду першої інстанції передбачених частиною 5 статті 205 КАС України та пунктом 4 частини 1 статті 240 КАС України підстав для залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 що має наслідком прийняття рішення про задоволення вимог апеляційної скарги позивача.
Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.
Як зазначено в п.58 рішення Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
За приписами статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Відповідно до частини 3 статті 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
Підсумовуючи вищевикладене з урахуванням встановлених обставин у справі, колегія суддів вважає, що ухвала Чугуївського міського суду Харківської області від 25.03.2026 по справі № 636/10802/25 прийнята з порушенням вимог процесуального права, а тому відповідно до вимог частини 3 статті 312 КАС України підлягає скасуванню з направленням до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ч. 4 ст.229, ч. 4 ст.241, ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 25.03.2026 по справі № 636/10802/25 - скасувати. 
Справу № 636/10802/25 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - направити до Чугуївського міського суду Харківської області для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Т.С. Перцова 	
Судді	   	С.П. Жигилій   Я.М. Макаренко