465/3607/26
3/465/2024/26 

П О С Т А Н О В А
іменем України
25.05.2026          м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Коліщук З.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , заступника начальника центру з навчальної роботи-начальника навчальної частини центр підвищення кваліфікації ,
за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення підполковник ОСОБА_1 не забезпечив та не організував опрацювання та надання відповіді на звернення лейтенанта ОСОБА_2 від 04.02.2026 у встановлений строк. Опрацювання звернення та підготовку відповіді на звернення підпорядкованому особовому складу не доручав. Про неспроможність опрацювати звернення своєчасно та у повному обсязі безпосередньому та прямим командирам (начальникам) не доповідав. Вина підполковника ОСОБА_1 полягає в формі недбалого виконання службових обов?язків. Обставин, що виключають, пом?якшують чи обтяжують відповідальність підполковника ОСОБА_1 в ході службового розслідування не встановлено. Своїми діями підполковник ОСОБА_1 порушив вимоги наступних нормативно-правових актів: стаття 4,11,16,37,59 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст..7 закону України "Про звернення громадян", пункт 2 розділу V Порядку організації роботи з рапортами військовослужбовців у системі Міністерства оборони України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 06.08.2024 N? 531, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
У судовому засіданні  ОСОБА_1 вини не визнав, зазначив, що 05.02.2026 через систему СЕДО йому було доведено звернення лейтенанта ОСОБА_2 щодо номера «Армія ID» його командира. Зміст звернення був сформульований некоректно було незрозуміло, чий саме номер він хотів отримати. 06.02.2026 він довів це звернення до керівництва центру та начальника навчального курсу капітана ОСОБА_3 . Після проведених бесід з`ясувалося, що лейтенант ОСОБА_2 хотів отримати номер «Армія ID» начальника НАСВ, а не безпосереднього командира. Йому було надано вичерпні усні відповіді та роз`яснено порядок подання рапортів через застосунок «Армія+». Письмова відповідь саме на цей запит не надавалася, оскільки звернення було некоректно сформульоване, а після вибуття лейтенанта ОСОБА_2 з НАСВ ця інформація втратила для нього актуальність. Водночас 13.02.2026 за вих. № 738/2680 йому було своєчасно надано письмову відповідь на його основне питання щодо розгляду рапорту на звільнення з лав ЗСУ. Таким чином, потреби в окремій відповіді на запит про «Армія ID» не було.
Вважає, що скарга лейтенанта ОСОБА_2 до військового омбудсмена зумовлена не реальними порушеннями з боку посадових осіб академії, а особистою образою через те, що його рапорт на звільнення тривалий час не задовольнявся внаслідок недостатності поданих ним самим підтверджуючих документів.
Захисник Мотринець І.М. просив провадження у справі закрити за відсутністю події та складу адміністратиивного правопорушення у відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Заслухавши пояснення особи, що притягується до відповідальності, захисника, дослідивши представлені на розгляд адміністративні матеріали, суддя дійшла висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП з наступних підстав. 
Відповідно до ч. 2 ст. 172-15 КУпАП адміністративна відповідальність настає за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.
Вина  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2ст.172-15 КУпАП доведена зібраними у справі матеріалами, зокрема протоколом про військове адміністративне правопорушення НАСВ № 15 від 15.04.2026; копією наказу про результати службового розслідування N? 308-ОД від 14.04.2026; копією акту та матеріалів службового розслідування від 01.04.2026 N? 123; копією паспорта громадянина України ОСОБА_1 ; Копія картки платника податків ОСОБА_1 ; копією посвідчення офіцера підполковника ОСОБА_1 ; Витягом із наказу начальника Національної академії (по стройовій частині) від 04.02.2019 N? 29; копією наказу начальника Національної академії N?1662-АД від 22.12.2025.
Судом встановлено, що наказом начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного від 17.03.2026 № 414-АГД було призначено службове розслідування за фактом ненадання відповіді на звернення лейтенанта ОСОБА_2 .
Згідно з матеріалами службового розслідування, звернення лейтенанта ОСОБА_2 від 04.02.2026 щодо надання інформації про «Армія ID» було отримано Національною академією 05.02.2026 та скеровано на опрацювання начальнику центру підвищення кваліфікації полковнику ОСОБА_4 . Після вибуття останнього та покладення виконання обов`язків начальника центру на підполковника ОСОБА_1 , саме останній був відповідальним за організацію розгляду зазначеного звернення.
Як вбачається з інформації СЕДО, підполковник ОСОБА_1 ознайомився зі зверненням 05.02.2026 о 14:18 год., однак у встановлений строк відповідь на нього не надав, підготовку відповіді не організував, виконання відповідних завдань підлеглим не доручив та про неможливість своєчасного розгляду звернення безпосередньому чи прямому начальнику, не доповідав.
Наведені обставини підтверджуються актом службового розслідування від 01.04.2026 №123, інформацією із системи електронного документообігу, наказами начальника Національної академії, а також поясненнями самого ОСОБА_1 .
Оцінюючи пояснення ОСОБА_1 , суд виходить із такого.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» звернення, оформлені належним чином та подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.
Із змісту звернення лейтенанта ОСОБА_2 вбачається, що останній просив надати інформацію про його безпосереднього командира та його « ІНФОРМАЦІЯ_2 » або надати «Армія ID» для направлення рапорту, тобто звернення містило суть порушеного питання та не було таким, що унеможливлювало його розгляд або надання відповіді.
Навіть у разі виникнення сумнівів щодо змісту звернення чи обсягу запитуваної інформації, підполковник ОСОБА_1 не був позбавлений можливості надати заявнику письмову відповідь із роз`ясненням порядку подання рапортів, уточненням змісту звернення або повідомленням про результати його розгляду.
Суд також враховує, що чинним законодавством не передбачено такої підстави для ненадання відповіді на звернення як «некоректне формулювання» чи «втрата актуальності питання». Надання усних роз`яснень не звільняло відповідальну службову особу від обов`язку забезпечити письмовий розгляд звернення у встановленому порядку.
Посилання ОСОБА_1 на відсутність у центрі підвищення кваліфікації посадових осіб із юридичною освітою суд оцінює критично, оскільки предмет звернення стосувався виключно надання реквізитів для подання рапорту та не вимагав спеціальних юридичних знань.
Крім того, матеріалами службового розслідування встановлено, що інші звернення та запити лейтенанта ОСОБА_2 були розглянуті у визначені строки та з наданням відповідей заявникам.
Таким чином, суд дійшов висновку, що підполковник ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою та відповідальним за організацію розгляду звернення військовослужбовця, неналежно виконав свої службові обов`язки, не забезпечив своєчасний розгляд звернення та надання відповіді, що свідчить про недбале ставлення до військової служби.
Вина ОСОБА_1 виразилась у формі необережності, а саме недбалості, оскільки він, маючи реальну можливість організувати розгляд звернення та надати відповідь у визначений строк, належних заходів для цього не вжив.
З урахуванням того, що вказані дії вчинені в умовах особливого періоду, суд вважає доведеним наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
Ураховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції статті, КУпАП, що передбачає відповідальність за вчинене нею адміністративне правопорушення, яке є необхідне і достатнє для попередження нових правопорушень.
Окрім цього, у відповідності до ст. 40-1 КУпАП з правопорушника слід стягнути 665,60 грн. судового збору на користь держави.
Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, 
постановив:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. в дохід держави.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 коп.
Роз`яснити  ОСОБА_1 , що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У випадку несплати штрафу у п`ятнадцятиденний термін, відповідно до вимог ст.ст.307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не буде подано, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Коліщук З. М.