ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 липня 2026 р.    м. Чернівці
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Давній В. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Чернівецького районного суду м. Чернівців від 09 червня 2026 року, -
ВСТАНОВИВ:
Постановою Чернівецького районного суду м. Чернівців від 09 червня 2026 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 ,на користь держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп.
Згідно постанови районного суду та протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 672205, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 21.05.2026 року о 23 год 49 хв. у м. Чернівці по вул. Головна, 177, керував транспортним засобом марки «Mitsubishi», державний номерний знак НОМЕР_1 , із ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На вказану постанову особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Вважає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права, при цьому суд не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до дослідження та оцінки доказів по справі, що потягло за собою необґрунтоване судове рішення. Суд не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому розгляду справи. 
ЄУНСС: 725/5190/26     Головуючий у І інстанції: Нестеренко Є. В.
Номер провадження: 33/822/293/26   Головуючий суддя : Давній В. П.
Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 672205 складений з порушенням норм процесуального права. 
Стверджує, що відеозапис з нагрудної камери працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення не є безперервним, а тому його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі. До того ж, при перегляді відеофайлу із найменуванням «export-cdgkt», не зрозуміло його походження та доказом чого саме він є, оскільки в протоколі вказано доказом «портативні пристрої VK 400 476067, 476512». Більше того, якщо було б дві боді-камери у поліцейських, які здійснювали відео-фіксацію за номерами 476067 та 476512, то чому відеофайл один. 
Звертає увагу суду на те, що в матеріалах даної справи наявні два примірники акту огляду, а отже працівниками поліції було порушено вимоги Інструкції, оскільки йому не було вручено акт огляду.
Прим цьому, в самому акті огляду в графі «за допомогою» зазначено «Alcotest Drager, ARMF-0303» без найменування моделі цього технічного засобу, а в протоколі вказано «Alcotest Drager 7510, ARMF-0303», що, на думку апелянта свідчить, що це два різні технічні засоби.
Вказує, що направлення на огляд водія не відповідає встановленому Інструкцією зразку, оскільки, у направленні наявна графа «серія та номер протоколу про адміністративне правопорушення», яка відсутня у Додатку № 1 Інструкції. Крім того, у направленні в графі «огляд проводився» зазначено «огляд не проводився», а в графі «результати огляду» вказано про те, що «від проходження огляду відмовився», що, на думку апелянта створює протиріччя, оскільки якщо він дійсно відмовився від проходження огляду, то слід було вказати, що огляд не проводився у зв`язку із відмовою, а за таких умов не зрозуміло, огляд не проводився через відмову чи через те, що правопорушник не був доставлений у заклад охорони здоров`я. 
Апелює, що огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння працівниками поліції було проведено з порушенням вимог встановлених у ст.ст. 256, 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 р., Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 р.
В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності –  ОСОБА_1 та його захисник – адвокат Гладчук Л. В. не з`явився, хоча належним чином були повідомленими про дату, час і місце судового засідання, при цьому, не повідомили суд про поважність причин їхньої неявки, що на підставі вимог ст. 294 КУпАП, не перешкоджає розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.
Згідно приписів ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. 
Вимогами статей 245, 251, 252, 280 КУпАП встановлено, що суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.
Аналіз матеріалів даного провадження свідчить, що суд першої інстанції, вирішуючи питання про винуватість  ОСОБА_1  за ч. 1 ст. 130 КУпАП, дотримався зазначених вимог закону належним чином.
Як на доказ винуватості  ОСОБА_1  у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції посилався на: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 672205 від 22.05.2026 року, де викладено обставини вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, з якого слідує, що останній відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку (а. с. 1); акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого  ОСОБА_1  відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а. с. 4); направлення до ЧОНД на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху від 22.05.2026 року, згідно якого  ОСОБА_1  відмовився від огляду на стан сп`яніння (а. с. 5); відеозаписи з відеореєстратора та нагрудної камери поліцейських на яких зафіксовано факт відмови  ОСОБА_1  від проходження огляду на стан сп`яніння (а. с. 8). При перегляді якого, апеляційним судом було встановлено, що працівниками поліції неодноразово було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, однак останній відмовився. При цьому працівником поліції було роз`яснено останньому суть правопорушення, наслідки відмови, його права, надано можливість надати пояснення.
Вказані докази повністю підтверджують факт відмови  ОСОБА_1  від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, який 21.05.2026 року о 23 год 49 хв. у м. Чернівці по вул. Головній 177, керував транспортним засобом марки «Mitsubishi», державний номерний знак НОМЕР_1 , що в сукупності утворює склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів і викладених обставин в них, по справі не вбачається.
Районним судом досліджені та перевірені доказами обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість  ОСОБА_1  у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом». 
Доводи апелянта про те, що складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та Інструкції № 1376, є безпідставними, оскільки протокол про адміністративне правопорушення був оформлений компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в якому, зазначено дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, та інші відомості, необхідні для вирішення справи, який підписаний особою, яка його склала. Зауваження щодо змісту вказаного протоколу відсутні.
Не знайшли свого підтвердження твердження апелянта про те, що працівниками поліції було порушено порядок огляду  ОСОБА_1  на стан алкогольного сп`яніння, оскільки огляд не проводився, у зв`язку із відмовою водія. 
Також, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, апеляційним судом було встановлено, що працівники поліції, зазначивши суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, обставин, які давали їм підстави вважати, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану, запропонували останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу «Alcotest Drager».      
Доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про те, що відеозапис подій є неналежним доказом, оскільки він неповний, непослідовний, сформований із окремих відеофрагментів, з певним інтервалом у часі, неодноразово переривається, є необґрунтованими, оскільки ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Всі інші апеляційні доводи апелянта мають формальний характер та спрямовані на ухилення  ОСОБА_1  від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. Такі доводи не спростовують встановлених обставин того, що  ОСОБА_1  вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Під час розгляду справи апеляційним судом захисник не навів переконливих доводів, які б свідчили про відсутність в діях правопорушника, як події, так і складу адміністративного правопорушення.
З урахуванням всіх обставин справи, в тому числі і тих, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, підстави для скасування постанови місцевого суду і закриття провадження по справі щодо правопорушника за відсутністю в діях  ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відсутні.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд апеляційної інстанції, - 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності -  ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Чернівецького районного суду м. Чернівців від 09 червня 2026 року відносно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя 
Чернівецького апеляційного суду   В. П. Давній