Справа №442/2906/26 
Провадження №2/442/1525/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2026 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючого - судді Крамара О.В.
з участю секретаря - Малик О.Я.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Дрогобича цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 в інтересах якого діє Наминанік Оксана Степанівна до ОСОБА_2 , третя особа: Виконавчий комітет Бориславської міської ради, як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав,-
в с т а н о в и в :
Адвокат Наминанік О.С. звернулася в суд в інтересах ОСОБА_1 , із вказаним вище позовом, в обгрунтування якого посилається на те, що ОСОБА_2 є матір`ю малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1 , виданого 09 листопада 2024 року Дрогобицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. 
Позивач ( ОСОБА_1 ) перебуває у шлюбі з ОСОБА_4 , який зареєстрований 07 вересня 2023 року Дрогобицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дрогобицькому районі Львівської області Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції. 
Подружжя виховує малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 народила дочку ОСОБА_3 . 
Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №00047896574 від 09.11.2024 року, відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу. 
ОСОБА_1 та його дружина ОСОБА_4 є хресними батьками малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Вони допомагали відповідачці ОСОБА_2 у догляді за дитиною. Зрозумівши, що відповідачка не справляється із новонародженою дитиною, тимчасово забрали її з дочкою до себе додому за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідачка ОСОБА_2 у позивача вдома ніч переночувала, і зранку 18.11.2024 року пішла в магазин по кашу дитині і більше не повернулася. Телефонний зв`язок із нею був відсутній, місцезнаходження відповідачки невідоме. Оскільки пошуки місця знаходження ОСОБА_2 не були позитивними, повідомили працівників поліції, про те, що ОСОБА_2 покинула свою новонароджену дочку. 
Відповідно до акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 20.11.2024, 18 листопада 2024 року о 16:00 годині була виявлена дитина, залишена матір`ю ОСОБА_2 в сім`ї хрещених батьків. Вирішено залишити дитину в сім`ї позивача ОСОБА_1 . 
З цього часу дитина ОСОБА_3 проживає в родині позивача, ОСОБА_1 разом із своєю дружиною ОСОБА_4 створює усі умови для нормального розвитку та виховання дитини, забезпечують її повноцінним харчуванням, стежать за станом здоров`я. Дитина забезпечена всім необхідним для нормального розвитку та виховання. На даний час позивач ОСОБА_1 та його дружина ОСОБА_4 мають намір усиновити підопічну ОСОБА_3 .
На підставі рішення виконавчого комітету Бориславської міської ради Львівської області №364 від 05.12.2024 року «Про надання статусу дитина, позбавлена батьківського піклування, малолітній ОСОБА_3 та встановлення опіки над нею» вирішено: надати статус дитини, позбавленої батьківського піклування малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та такій, що покинута одинокою матір`ю. Встановити опіку над малолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 опікуном над малолітньою ОСОБА_3 . 
Всі обов`язки по вихованню та утриманню малолітньої ОСОБА_6 виконує позивач у справі, так як дитина проживає у його сім`ї і він забезпечує її всім необхідним для нормального проживання, розвитку та навчання. 
Відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітньої дочки ОСОБА_6 , не утримує її матеріально, не цікавиться її життям, здоров`ям, та вихованням, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. 
Враховуючи вказане позивач просить позбавити відповідача батьківських прав щодо малолітньої дитини.
Представник позивача ОСОБА_7 , в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві, просить позов задоволити.
Відповідач ОСОБА_2 не з`явилася в судове засідання, не повідомивши причин неявки, хоч повідомлялася належним чином про час та місце судового засідання. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у її відсутності, провівши заочний розгляд справи.
Представник третьої особи ОСОБА_8 просить позов задоволити оскільки це відповідає інтересам малолітньої дитини ОСОБА_3 .
Суд вислухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, дослідивши письмові докази, вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.
Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.
Матеріалами справи встановлено, що: ОСОБА_2 є матір`ю малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1 , виданого 09 листопада 2024 року Дрогобицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. 
Позивач ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з ОСОБА_4 , який зареєстрований 07 вересня 2023 року Дрогобицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дрогобицькому районі Львівської області Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції. 
Подружжя виховує малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідач ОСОБА_2 народила малолітню дочку ОСОБА_3 . 
Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №00047896574 від 09.11.2024, відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу. 
Позивач ОСОБА_1 та його дружина ОСОБА_4 є хресними батьками малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та допомагали відповідачці ОСОБА_2 у догляді за дитиною. Оскільки відповідачка не справлялася із новонародженою дитиною, то сім`я позивача тимчасово забрали ОСОБА_2 з дочкою до себе додому за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 переночувала у них одну ніч, зранку 18.11.2024 пішла в магазин по кашу дитині і більше не повернулася. Телефонний зв`язок із нею був відсутній, місцезнаходження відповідачки було невідоме. Оскільки пошуки місця знаходження ОСОБА_2 не були позитивними, повідомили працівників поліції, про те, що відповідач ОСОБА_2 покинула свою новонароджену дочку. 
Відповідно до акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 20.11.2024 року, 18 листопада 2024 року о 16:00 годині була виявлена дитина, залишена матір`ю ОСОБА_2 в сім`ї хрещених батьків. Вирішено залишити дитину в сім`ї позивача ОСОБА_1 . 
З цього часу дитина ОСОБА_3 проживає в сім`ї позивача ( ОСОБА_1 ), де останній разом із своєю дружиною ОСОБА_4 створює усі умови для нормального розвитку та виховання дитини, забезпечують її повноцінним харчуванням, стежать за станом здоров`я. Дитина забезпечена всім необхідним для нормального розвитку та виховання. 
На підставі рішення виконавчого комітету Бориславської міської ради Львівської області №364 від 05.12.2024 року «Про надання статусу дитині, позбавленій батьківського піклування, малолітній ОСОБА_3 та встановлення опіки над нею» вирішено: надати статус дитини, позбавленої батьківського піклування малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та такій, що покинута одинокою матір`ю. Встановити опіку над малолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 опікуном над малолітньою ОСОБА_3 . 
Біологічна мати – ОСОБА_2 жодного разу до дочки не приходила, припинила будь-яке спілкування з дочкою, не приймає участі в житті дитини, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітньої дитини - дочки ОСОБА_6 , не утримує її матеріально, не цікавиться її життям, здоров`ям, та вихованням.
Всі обов`язки по вихованню та утриманню малолітньої ОСОБА_6 виконує ОСОБА_1 , так як дитина проживає у його сім`ї і він забезпечує її всім необхідним для нормального проживання, розвитку та навчання. 
ОСОБА_2 не турбується про фізичний і духовний розвиток своєї малолітньої дочки ОСОБА_6 , не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, не забезпечує необхідного для дитини харчування, медичного догляду, не проявляє до дитини батьківської уваги та турботи.
З приводу такої безвідповідальної поведінки відповідача - ОСОБА_1 звернувся із письмовою заявою в орган опіки та піклування Бориславської міської ради. 
Враховуючи те, що ОСОБА_2 умисно ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , фактично самоусунулася від своїх батьківських обов`язків, не дбає про фізичний та моральний розвиток дитини, матеріально не забезпечує, виконавчий комітет Бориславської міської ради Львівської області – як орган опіки і піклування дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно малолітньої ОСОБА_3 , є доцільним та відповідає інтересам дитини. 
Згідно висновку виконавчого комітету Бориславської міської ради, як органу опіки та піклування, щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затвердженого рішенням виконавчого комітету Бориславської міської рали Львівської області №316 від 04.12.2025 року «Про затвердження висновку виконавчого комітету Бориславської міської ради, як органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 », вбачається, що вказане питання розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дітей, де встановлено такі обставини: ОСОБА_2 народила малолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 , виданого Дрогобицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, 09 листопада 2024 року). Відомості про батька дитини вказані у відповідності до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Мати, ОСОБА_2 , самоусунулася від виховання дитини, не дбає про її фізичний та моральний розвиток, матеріально не забезпечує. 
20 листопада 2024 року Актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку встановлено, що ОСОБА_2 залишила малолітню дочку в сім`ї хресних батьків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Місце знаходження матері дитини не відоме, телефонний зв`язок - відсутній (Акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 20 листопада 2024 року). Малолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наказом служби у справах дітей Бориславської міської ради тимчасово влаштовано на проживання у сім`ю хрещеного батька ОСОБА_1 (наказ служби у справах дітей Бориславської міської ради від 20 листопада 2024 року № 31 „Про тимчасове влаштування дитини”). Рішенням виконавчого комітету Бориславської міської ради від 05 грудня 2024 року № 364 „Про надання статусу дитина, позбавлена батьківського піклування, малолітній ОСОБА_3 та встановлення опіки над нею” ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 надано статус дитини позбавленої батьківського піклування та призначено їй опікуна ОСОБА_1 .
30 жовтня 2025 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини розглядалося питання про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На засіданні комісії з питань захисту прав дитини була присутня ОСОБА_2 та повідомила, що станом на 30 жовтня 2025 року у неї немає можливості утримувати та виховувати дочку. 07 листопада 2025 року служба у справах дітей Бориславської міської ради звернулася із листом до відділу служби у справах дітей Дрогобицької міської ради про здійснення обстеження умов проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідно до листа відділу-служби у справах дітей Дрогобицької міської ради від 11 листопада 2025 року № 1211 в помешканні за вищевказаною адресою не створені умови для належного проживання малолітньої дитини (Акт обстеження умов проживання від 10 листопада 2025 року).
Виходячи з вищевикладеного та враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дітей виконавчий комітет Бориславської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є доцільним та відповідає інтересам дитини. 
Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Частина 1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язанні виховувати дитину, піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток та забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, що не виконує відповідач ОСОБА_2 .
Відповідно до ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, в тому числі за ст.164 СК України - підставою позбавлення батьківських прав.
Чинне законодавство зазначає, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.
Відповідно до п. 16, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Статтею 155 СК України визначено, що здійснення батьками своїх прав та обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. 
Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.
Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них (частина 3 вказаної статті).
Згідно з ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ч.7 ст.7 СК України).
Відсутність протягом тривалого часу спілкування про фізичний і духовний розвиток дитини, незабезпечення необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини, що надалі може негативно вплинути на її фізичний розвиток як складову частину виховання; недостатнє спілкування з донькою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; ненадання дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяння засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, є у відповідності з п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України підставами для позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав. 
За час перебування у ОСОБА_1 на вихованні та повному забезпеченні малолітньої ОСОБА_3 з 20.11.2024 року по даний час відповідач ОСОБА_2 жодного разу не відвідала, не поцікавилася її життям, станом здоров`я, чи її потребами. 
Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Відповідно до частини першої статті 19 Конвенції про права дитини, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків.
Відповідно до частин першої, другої статті 27 цієї Конвенції, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
При вирішенні судом питання позбавлення батьківських прав визначальним є ставлення батька (матері) до дитини, бажання спілкуватися і приймати участь у її вихованні (постанова Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 331/5427/17).
Відповідно до п. 16, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. 
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Той факт, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітньої дочки ОСОБА_6 , не утримує її матеріально, не цікавиться її життям, здоров`ям, та вихованням, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, підтверджується:
-актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 20.11.2024 року та відповідно до якого встановлено, що новонароджена дитина, вік 26 днів, залишена матір`ю ОСОБА_2 в сім`ї хресних батьків – сім`ї позивача ОСОБА_1 ;
-актом обстеження умов проживання від 10.11.2025 року проведеного за адресою: АДРЕСА_2 , та відповідно до якого встановлено, що житло розміщене на першому поверсі чотирьох поверхового будинку, складається з однієї кімнати, санвузол спільного користування в коридорі. Кімната облаштована диваном для сну, є електропостачання, водопостачання (наявний умивальник), для приготування їжі використовується електроплитка. Для виховання та розвитку дитини умови не творені. Під час обстеження з`ясовано, що за вказаною адресою проживає ОСОБА_2 , 2005 року народження, мати малолітньої дитини позбавленої батьківського піклування ОСОБА_3 . У кімнаті, де проживає ОСОБА_2 не створені умови для виховання та розвитку дитини;
-актом оцінки потреб сім`ї позивача ОСОБА_1 , та відповідно до якого стан та потреби дитини ОСОБА_11 , дитина позбавлена батьківського піклування, з 05.12.2024 року опікуном дитини є являється ОСОБА_1 , дитина здорова, харчування повноцінне, дитина виховується вдома, спостерігається емоційний зв`язок між членами сім`ї. Помешкання в задовільному стані, дотримуються саніторно- гігієнічні вимоги;
-висновком оцінки потреб сім`ї ОСОБА_1 та згідно стану задоволення потреб дитини ОСОБА_12 – задовільний. Опікун відповідально ставиться до виконання своїх обов`язків, задовільняючи базові потреби дитини. У сім`ї спостерігаються взаємопідтримуючі стосунки. 
-висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Бориславської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з якого вбачається, що мати ОСОБА_2 самоусунулася від виховання дитини, не дбає про її фізичний та моральний розвиток, матеріально не забезпечує. 
На засіданні комісії з питань захисту прав дитини розглядалося питання про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На засіданні комісії з питань захисту прав дитини була присутня ОСОБА_2 та повідомила, що станом на 30 жовтня 2025 року у неї немає можливості утримувати та виховувати дочку.
Виконавчий комітет Бориславської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є доцільним та відповідає інтересам дитини;
-повідомленням служби у справах дітей виконавчого комітету Дрогобицької міської ради №292 від 14.04.2026 року згідно якого вбачається, що спеціалістами відділу- служби у справах дітей 08.04.2026 року було здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_2 . Під час обстеження доступу до помешкання не було надано. Додатково повідомляють, що ОСОБА_2 , 2005 р.н. у телефонному режимі було завчасно повідомлено про дату візиту з метою проведення обстеження умов проживання;
- актом обстеження умов проживання від 08.04.2026 року відповідно до якого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 мати малолітньої дитини ОСОБА_3 не надала членам комісії доступу до свого помешкання. 
Позивач не обмежує та ніколи не обмежував відповідача у спілкуванні з дитиною та цьому не перешкоджав, але вона самоусунулася від спілкування та виховання дитини.
Позбавлення особи батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з іншого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини.
Інтереси дитини вимагають збереження зав`язків дитини з її сім`єю, за винятком випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною, і це може завдати шкоди здоров`ю та розвитку дитини (пункт 143 рішення Європейського Суду з прав людини від 14 березня 2017 року у справі «KB та інші проти Хорватії», заява № 36216/13).
Підстави для позбавлення батьківських прав, що закріплені у статті 164 СК України, є вичерпними, і жодні інші обставини не можуть бути підставою для позбавлення батьківських прав одного з батьків.
Тлумачення пункту 2 частини 1статті 164 СК України дозволяє зробити висновок про те, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як ухилення батьками від виховання дитини, свідомого нехтування батьками своїми обов`язками.
Рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання. Попри це в першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.
Наведене узгоджується з висновками щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, сформульованими Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №402/428/16-ц та Верховним Судом у постановах: від 2 грудня 2020 року у справі №180/1954/19, від 13 листопада 2020 року у справі №760/6835/18, від 9 листопада 2020 року у справі №753/9433/17, від 2 листопада 2020 року у справі №552/2947/19, від 13 березня 2019 року у справі №631/2406/15-ц , у постанові від 24 квітня 2019 року у справі №300/908/17, у постанові від 12 травня 2021 року у справі № 689/551/20-ц.
При вирішенні судом питання про позбавлення батьківських прав визначальним є ставлення батька (матері) до дитини, бажання спілкуватися і приймати участь у її вихованні (постанова Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі №331/5427/17).
У спірних правовідносинах на перше місце ставляться «як найкращі інтереси дитини» (стаття 3 Конвенції ООН про права дитини).
Важливо, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.
Верховний Суд у постанові від 29.09.2021 року у справ № 459/3411/18 зазначив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
З огляду на вказане, відповідач не відповідає вимогам, необхідним для виховання дитини, не дбає про дочку, свідомо ухиляється від цього за відсутності будь-яких перешкод для цього з боку позивача чи інших сторонніх осіб. Відповідач не турбується про здоров`я дитини.
Батьківські обов`язки стосовно дитини виконує позивач як її опікун ОСОБА_1 та його дружина ОСОБА_4 . В сім`ї панує доброзичлива атмосфера, дитина зростає та розвивається в любові та повазі, для неї створені всі умови для повноцінного розвитку та виховання.
З огляду на вищевикладене, знайшли підтвердження обставини того, що відповідач без поважних причин свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, передбаченими ст. 150 СК України, за власною ініціативою самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини, без поважних причин залишила дочку без батьківської уваги та турботи, при цьому наявна відсутність перешкод у спілкуванні з дитиною, а отже поведінка відповідача стосовно дитини є свідомим нехтуванням нею своїми батьківськими обов`язками.
Отже, відсутність протягом тривалого часу спілкування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання; незабезпечення необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини, що надалі може негативно вплинути на її фізичний розвиток як складову частину виховання; недостатнє спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; ненадання дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяння засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, є у відповідності з п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України підставами для позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав.
Таким чином, враховуючи усі зібрані по справі докази у їх сукупності, суд переконаний, що відповідач свідомо нехтує своїми обов`язками щодо виховання дитини, а отже є підстави для застосування крайнього заходу впливу до відповідача у виді позбавлення його батьківських прав, що також обумовлюється необхідністю захисту інтересів дитини, відтак заявлені позовні вимоги слід задоволити в повному обсязі.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст.141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору, в розмірі 1331,20 грн..
Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 258, 263-265, 268, 280 ЦПК України, ст.ст.19, 164-166 СК України, суд
у х в а л и в :
Позов  ОСОБА_1 задоволити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , батьківський прав відносно малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 - 1331 (одну тисячу триста тридцять одну) гривню 20 копійок понесених ним витрат по оплаті судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.
Повний текст рішення складено та підписано – 10.06.2026.

Суддя О.В. Крамар