ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 червня 2026 року         м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:
судді-доповідача      ОСОБА_1 
суддів         ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
при секретарі судового засідання    ОСОБА_4 
за участю сторін судового провадження:
прокурора        ОСОБА_5 
обвинуваченого       ОСОБА_6 
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 12025263020000111 від 05.02.2025 року, за апеляційною скаргою прокурора Окружної прокуратури м. Чернівці ОСОБА_7 на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівців від 16 квітня 2026 року, щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Підвисоке Снятинського району Івано-Франківської області, працюючого на посаді профпатолога в КНП «Міська поліклініка № 1», одруженого, з вищою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 358, ч. 3, ч. 4 ст. 354 КК України, -
УСТАНОВИЛА:
Вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 квітня 2026 року  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 358, ч. 3, ч. 4 ст. 354 КК України, та за їх вчинення призначено йому покарання: - за ч. 1 ст. 358 КК України у виді 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян – 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень; - за ч. 2 ст. 358 КК України у виді 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян – 3 400 (три тисячі чотириста) гривень; - за ч. 3 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік; - за ч. 3 ст. 354 КК України у виді 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян – 4 250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень; - за ч. 4 ст. 354 КК України у виді 750 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян – 12 750 (дванадцять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень. 
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим  ОСОБА_6  остаточно призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнено  ОСОБА_6  від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.
ЄУНСС: 727/10770/25   Суддя-доповідач у 1-ій інстанції: ОСОБА_8 
НП: 11-кп/822/203/26    Суддя-доповідач: ОСОБА_1 
Відповідно до п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покладено на нього наступні обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнуто із  ОСОБА_6  на користь держави процесуальні витрати на проведення судових експертиз в розмірі 14 262 (чотирнадцять тисяч двісті шістдесят дві) гривні 40 копійок.
Вирішено долю речових доказів.
Як було встановлено судом першої інстанції та перевірено апеляційним судом, обвинувачений  ОСОБА_6 вчинив наступне.
Епізод 1
В період часу вересня-грудня 2024 року (точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено), працюючи на посаді лікаря-профпатолога КНП «Міська поліклініка № 1» Чернівецької міської ради та за сумісництвом - на посаді лікаря-профпатолога ТОВ «Медичний центр «Звіробій»» (код ЄДРПОУ - 45013224) (далі - Товариство), будучи працівником юридичної особи приватного права, яка не є службовою особою, будучи членом медичної комісії, що проводить медичні огляди водіїв (кандидатів у водії) транспортних засобів, організованої в Товаристві, маючи доступ до печаток та штампів Товариства, діючи з корисливих мотивів особистого збагачення, маючи на меті їх використання для внесення завідомо неправдивих відомостей до офіційних документів - бланків медичних довідок щодо придатності до керування транспортним засобом, без погодження органів управління Товариства замовив виготовлення, а через деякий час отримав від невстановленої досудовим розслідуванням особи у фактичне володіння 1 печатку та 2 штампи з кліше аналогічним до кліше печаток та штампів, які перебували у користуванні Товариства та використовувались для посвідчення справжності вищевказаних медичних довідок.
Епізод 2
В подальшому, ОСОБА_6 , усвідомлюючи в силу своєї професійної діяльності порядок проведення медичного огляду кандидатів у водії та оформлення їх результатів, визначеного спільним наказом МОЗ України та МВС України від 31.01.2013 № 65/80, будучи працівником юридичної особи приватного права, яка не є службовою особою та членом медичної комісії, що проводить медичні огляди водіїв (кандидатів у водії) транспортних засобів, організованої в Товаристві, діючи умисно, з корисливих мотивів особистого збагачення, отримав в грудні 2024 року у невстановленому місці на території м. Чернівці від невстановленої досудовим розслідування особи грошові кошти в сумі близько 500-600 грн. за складання та видачу ним вищевказаної медичної довідки на ім`я ОСОБА_9 про її придатність до керування транспортними засобами без фактичного проходження нею медичного огляду, отримавши при цьому від невстановленої особи персональні дані та фото ОСОБА_9 
Епізод 3
В грудні 2024 року ОСОБА_6 , маючи у володінні вищевказані підроблені печатку та штампи, офіційні бланки медичних довідок щодо придатності до керування транспортним засобом, персональні дані та фото ОСОБА_9 , усвідомлюючи в силу своєї професійної діяльності порядок проведення медичного огляду кандидатів у водії та оформлення їх результатів, визначеного спільним наказом МОЗ України та МВС України від 31.01.2013 № 65/80, будучи працівником юридичної особи приватного права, яка не є службовою особою та членом медичної комісії, що проводить медичні огляди водіїв (кандидатів у водії) транспортних засобів, організованої в Товаристві, діючи умисно, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , власноручно вніс до офіційного бланку вказаної медичної довідки 12 серії ЯЯУ № 425414 відомості про ОСОБА_10 вказаної особи, дату та місце її народження, групу крові та резус- фактор, місце проживання, дату видачі та кінцевий строк дійсності цієї довідки, виконав підпис в графі «Голова комісії», вклеїв фото вказаної особи та здійснив відтиски підробленими печаткою «Для медичних документів» Товариства та штампом з інформацією про Товариство та штампом «Придатний» в графах про придатність особи до керування транспортними засобами категорій «В» та «В1», після чого видав цю довідку невстановленій досудовим розслідуванням особі для передачі ОСОБА_9 , яка фактично не проходила медичного огляду на придатність до керування транспортними засобами медичною комісією Товариства.
Епізод 4
В подальшому, ОСОБА_6 , усвідомлюючи в силу своєї професійної діяльності порядок проведення медичного огляду кандидатів у водії та оформлення їх результатів, визначеного спільним наказом МОЗ України та МВС України від 31.01.2013 № 65/80, будучи працівником юридичної особи приватного права, яка не є службовою особою та членом медичної комісії, що проводить медичні огляди водіїв (кандидатів у водії) транспортних засобів, організованої в Товаристві, діючи умисно, з корисливих мотивів особистого збагачення, отримав від ОСОБА_11 в березні 2025 року неподалік торгового центру «Депот Центр», що за адресою: вул. Головна, 265а, м. Чернівці, грошові кошти в сумі близько 1200 грн. за складання та видачу ним вищевказаної медичної довідки на ім`я ОСОБА_11 та ОСОБА_12 про їх придатність до керування транспортними засобами без фактичного проходження ними медичного огляду, отримавши при цьому від ОСОБА_13 її персональні дані та ОСОБА_12 , а також їх фото.
Епізод 5
Через декілька днів, в березні 2025 року, ОСОБА_6 , маючи у володінні вищевказані підроблені печатку та штампи, офіційні бланки медичних довідок щодо придатності до керування транспортним засобом, персональні дані та фото ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , усвідомлюючи в силу своєї професійної діяльності порядок проведення медичного огляду кандидатів у водії та оформлення їх результатів, визначеного спільним наказом МОЗ України та МВС України від 31.01.2013 № 65/80, будучи працівником юридичної особи приватного права, яка не є службовою особою та членом медичної комісії, що проводить медичні огляди водіїв (кандидатів у водії) транспортних засобів, організованої в Товаристві, діючи умисно, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , власноручно вніс до офіційних бланків вказаної медичної довідки 12 серії ЯЯУ № 467808 та 12 серії ЯЯУ № 467809 відомості про П. І. Б. вказаних осіб, дату та місце їх народження, групу крові та резус-фактор, місце проживання, дату видачі та кінцевий строк дійсності цих довідки, виконав підпис в графі «Голова комісії», вклеїв фото вказаних осіб та здійснив відтиски підробленими печаткою «Для медичних документів» Товариства та штампом з інформацією про Товариство та штампом «Придатний» в графах про придатність особи до керування транспортними засобами категорій «В» та «В1», після чого у березні 2025 року видав ці довідки ОСОБА_11 для передачі однієї з них ОСОБА_12 , які фактично не проходили медичного огляду на придатність до керування транспортними засобами медичною комісією Товариства.
На вказаний вирок прокурор Окружної прокуратури м. Чернівці ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, зі змісту якої  вбачається, що він не заперечуючи доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, правової кваліфікації його дій, просить оскаржуваний вирок скасувати, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення. Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 358, ч. 3, ч. 4 ст. 354 КК України, та за їх вчинення призначити йому покарання: - за ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень; - за ч. 2 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень; - за ч. 3 ст. 358 КК України із застосуванням положень ч. 1 ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 3 000 (три тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень; - за ч. 3 ст. 354 КК України у виді штрафу у розмірі 250 (двісті п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4 250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень; - за ч. 4 ст. 354 КК України у виді штрафу у розмірі 750 (сімсот п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить – 12 750 (дванадцять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень. 
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити  ОСОБА_6  покарання у виді штрафу у розмірі 3 000 (три тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень. 
Вважає, що після призначення  ОСОБА_6  покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, суд порушив встановлену в ст. 75 КК України заборону щодо застосування положень цієї норми до осіб, які засуджуються
за вчинення корупційних кримінальних правопорушень, необґрунтовано звільнивши останнього від відбування покарання з випробуванням.
Разом з цим вказує про те, що судом при ухваленні вироку враховано обставини, передбачені ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме визнання вини обвинуваченим, щире розкаяння, вік, стан здоров`я, характеристики, соціальні зв`язки, при цьому, встановлено відсутність обставин, передбачених ст. 67 КК України, які б обтяжували покарання, що на думку сторони обвинувачення істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, зокрема злочину, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України за яким у тому числі обвинувачується  ОСОБА_6 , і дає підстави суду застосувати норми ч. 1 ст. 69 КК України, призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті за злочин, передбачений ч. 3 ст. 358 КК України, який не відноситься до категорії корупційних кримінальних правопорушень або пов`язаних з корупцією, та замість основного покарання у виді обмеження волі, призначити основним покарання у виді штрафу з врахуванням положень ч. 2 ст. 53 КК України.  
Від інших учасників судового розгляду апеляційних скарг та заперечень не надходило.
Заслухавши доповідь судді, який виклав суть вироку та вимоги апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_5 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити з підстав, у ній зазначених, думку обвинуваченого ОСОБА_6 , який заперечував проти поданої апеляційної скарги, вважавши вирок районного суду законним та обґрунтованим, надавши учасникам судового провадження слово в судових дебатах, а обвинуваченому і останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження з підстав зазначених в апеляційній скарзі та обговоривши наведені у ній доводи, колегія суддів доходить такого.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 358, ч. 3, ч. 4 ст. 354 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються наявними в ньому доказами, які досліджувалися в порядку, визначеному ч. 3 ст. 349 КПК України, і ніким з учасників судового провадження не оспорюються.
Порушень кримінального процесуального закону під час установлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність обвинуваченого та кваліфікацію його дій, перевіркою матеріалів справи не виявлено.
Разом з тим, перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, апеляційний суд вважає їх обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження в суді апеляційної інстанції.
Згідно з положеннями ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Як зазначено в примітці до ст. 54 КК України корупційними кримінальними правопорушеннями відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410,
у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2,
368-369-2 цього Кодексу. Кримінальними правопорушеннями, пов`язаними
з корупцією, відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 366-2, 366-3 цього Кодексу.
З огляду на викладене, кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3, ч. 4 ст. 354 КК України, а саме: - одержання працівником підприємства, установи чи організації, який не є службою особою, неправомірної вигоди, за вчинення чи будь-яких дій з використанням становища, яке займає працівник на підприємстві, в установі чи організації, в третьої особи; - одержання працівником підприємства, установи чи організації, який не є службою особою, неправомірної вигоди, за вчинення чи будь-яких дій з використанням становища, яке займає працівник на підприємстві, в установі чи організації, в третьої особи, вчинено повторно, за які засуджено  ОСОБА_6 , є корупційними кримінальними правопорушеннями.
Вказане помилково не було враховано судом першої інстанції, та звільнено  ОСОБА_6 від відбування остаточного покарання, визначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, до яких входили і корупційні кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3, ч. 4 ст. 354 КК України, на підставі ст. 75 цього Кодексу, неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме застосував закон, який не підлягав застосуванню.
З урахуванням наведеного колегія суддів визнає обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора про те, що звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Оскільки суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, зокрема в частині звільнення обвинуваченого від відбування покарання, то вирок суду підлягає скасуванню, з постановленням нового вироку відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 420 КПК України.
Разом з тим, приходячи до висновку про необхідність призначення реального покарання у виді позбавлення волі, колегія суддів вважає, що встановлені по даному кримінальному провадженні обставини дають підстави для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 вимог ст. 69 КК України.
Так, призначаючи ОСОБА_6 покарання, колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України належать до категорії кримінального проступку (ч. 3 ст. 354, ч. 4 ст. 354, ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 358 КК України) та до категорії нетяжких злочинів (ч. 3 ст. 358 КК України), особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, психічними розладами не страждає, має позитивну характеристику за місцем роботи, його молодий вік, спосіб життя, наявність постійного місця проживання.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд визнає щире каяття, та те, що обвинувачений під час судового розгляду не намагався приховати певні обставини, у зв`язку із чим судовий розгляд справи був проведений у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , за вчинення кримінальних правопорушень, колегією суддів не встановлено.
Вказані обставини, в тому числі ступінь фактичної тяжкості вчинених злочинів та обставини їх скоєння, поведінка обвинуваченого після вчинення злочину, наявність обставин, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання, із врахуванням даних про особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, психічними розладами не страждає, має позитивну характеристику за місцем роботи, його молодий вік, спосіб життя, у сукупності істотно знижують ступінь тяжкості скоєного.
Судова колегія вважає, що такі обставини є достатньою підставою для застосування вимог ч. 1 ст. 69 КК України і призначення покарання ОСОБА_6 у виді штрафу у розмірі 3 000 (три тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень, що є нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 3 ст. 358 КК України, що є доцільним та виправданим в аспекті визначеної законом мети покарання, і не тільки щодо виправлення та перевиховання обвинуваченого, а й щодо превенції вчинення злочинів.
За таких підстав, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок районного суду в частині призначеного покарання, скасуванню.
На підставі наведеного та керуючись 177, 183, 374, 404, 405, 407, 409, 413, 414, 418, 420, ч. 15 ст. 615 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Окружної прокуратури м. Чернівці ОСОБА_7  – задовольнити.
Вирок Шевченківського районного суду м. Чернівців від 16 квітня 2026 року по обвинуваченню  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1,2,3 ст. 358, ч. 3, 4 ст. 354 КК України – в частині призначеного покарання – скасувати та ухвалити новий вирок.
Визнати  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 358, ч. 3, ч. 4 ст. 354 КК України, та за їх вчинення призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 358 КК України у виді 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян – 17000 (сімнадцять тисяч) гривень;
- за ч. 2 ст. 358 КК України у виді 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян – 3400 (три тисячі чотириста) гривень;
- за ч. 3 ст. 358 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 3 000 (три тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень
- за ч. 3 ст. 354 КК України у виді 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян – 4 250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень;
- за ч. 4 ст. 354 КК України у виді 750 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян – 12 750 (дванадцять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим  ОСОБА_6  остаточно призначити покарання у виді штрафу у розмірі 3 000 (три тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень.
В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.
Вирок набирає законної сили негайно після його проголошення та може бути оскаржений шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення. 

Суддя доповідач:   Судді

____________   _______________   _______________
ОСОБА_1    ОСОБА_2     ОСОБА_3