Справа № 953/13808/25
Провадження № 2/643/3606/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2026   

01 червня 2026 року місто Харків
Салтівський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді Сугачової О.О.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в:
Позивач ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» в особі представника - адвоката Білоус Д.В. звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки ОСОБА_1 , якою просить стягнути з останньої на користь позивача суму заборгованості за Кредитним договором № 1525-5867 від 14.03.2025 у розмірі 39 956,58 грн та судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. 
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 14.03.2025 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» на ОСОБА_1 за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1525-5867 (надалі за текстом – «Договір», «Кредитний договір»). Зі змісту Договору вбачається, що разом із Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Паспортом споживчого Кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором (Графік платежів за Договором) відповідно до Методики Національного банку України складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким відповідачка була попередньо ознайомлена. На виконання вимог Договору, відповідачці ОСОБА_1 було надано одноразовий ідентифікатор – А8850, для підписання Кредитного договору № 1525-5867 від 14.03.2025, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Згідно умов Кредитного договору, позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачці кредит для задоволення особистих потреб в сумі 11 700,00 грн, зі строком кредитування на 365 днів, базовий період – 17 днів, пільгова ставка – 0,01 % за кожен день, знижена % ставка – 1,00% в день; стандартна % ставка – 1,00% (одна ціла, нуль сотих процентів) за кожен день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення цього Договору. У цей період можливе використання відповідачкою права користування Кредитом за Промо ставкою та/або Зниженою та/або Пільговою процентною ставкою - 0.74% (нуль цілих, сімдесят чотири сотих процентів) за кожен день користування Кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня дії Договору і до закінчення строку дії цього Договору або до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту (до тієї із зазначених дат, яка настане раніше). Також Додатковою угодою № 1 від 15.04.2025 до Договору про відкриття кредитної лінії № 1525-5867 від 14.03.2025 позивач та відповідачка домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 5 000,00 грн. Позивач виконав взяті на себе зобов`язання у повному обсязі, надавши відповідачці кредит, відповідно до умов укладеного Кредитного договору та Додаткової угоди до нього. Однак, відповідачка порушила взяті на себе зобов`язання, а тому станом на 22.10.2025 у відповідачки виникла заборгованість за Кредитним договором, яка становить 39 956,58 грн, яка складається із: 13 488,00 грн – заборгованість за кредитом; 22 713,78 грн – заборгованість за нарахованими процентами; 3 754, 80 грн – заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України. У зв`язку з викладеним вище, представник позивача просить суд стягнути з відповідачки на користь позивача суму заборгованості у загальному розмірі 39 956,58 грн, а також суму судового збору в розмірі 2 422,40 грн.
Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справи, у відповідності до вимог ст. 274 ЦПК України. 
Від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.
Відповідачці направлено копію позовної заяви з додатками до неї, а також ухвалу про відкриття провадження у справі та встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідачка ОСОБА_1 подала до суду відзив на позовну заяву, яким просить в частині стягнення заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 22 713,78 грн та заборгованості за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України у розмірі 3 754,80 грн - відмовити у повному обсязі. У частині стягнення заборгованості за кредитом обмежити суму стягнення «тілом кредиту», яке не було повернуто у розмірі 1 998,00 грн. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що не погоджується із заявленими вимогами та вважає їх такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на таке. Вона є студенткою, навчається на денній формі навчання, не має постійного стабільного доходу (не працює). Крім того, вона є ВПО, тимчасово мешкаю у м. Дніпро, час – від - часу приїжджає у м. Харків. Через скрутне фінансове становище вона 14.03.2025 звернулась до позивача для отримання споживчого кредиту для особистих потреб. 14.03.2025 між нею та позивачем було укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 1525-5867 продукту «MiniKasa». Договором визначено, що загальний розмір Кредиту (сума Кредиту) за цим Договором становить 11 700,00 грн, дата надання/видачі Кредиту - 14.03.2025. 31.03.2025 нею в межах пільгового періоду було здійснено часткове повернення кредитних коштів позивачу у розмірі 4 472,68 грн, що підтверджується квитанцією АТ «А-Банк» № 32122656497. Також у наданому позивачем розрахунку у стовпчику 14 міститься інформація про зарахування від неї коштів у сумі 4 446,00 грн. 15.04.2025 між нею та позивачем було укладено Додаткову угоду до Договору про відкриття кредитної лінії № 1525-5867. Відповідно до умов Додаткової угоди позивач зобов`язується надати їй у Кредит додаткові грошові кошти в розмірі 5 000,00 грн, дата надання/видачі додаткових грошових коштів у Кредит -15.04.2025. Відповідно до п. 2.11 Додаткової угоди, сторони домовились продовжити строк кредитування до 365 днів з дати укладення цієї Додаткової угоди. З урахуванням цього строк за Договором становить 397 днів, а строк дії Договору визначається у порядку, передбаченому Договором. Тобто, останнім днем строку кредитування (строк дії Договору) слід вважати 14.04.2026. 21.04.2025 нею, відповідачкою, було здійснено часткове повернення кредитних коштів позивачу у розмірі 2012,00 грн, що підтверджується квитанцією АТ «А-Банк» № 32154679405. Також у наданому позивачем розрахунку у стовпчику 14 міститься інформація про зарахування від неї коштів у сумі 2000,00 грн. 03.05.2025 нею було здійснено часткове повернення кредитних коштів позивачу в розмірі 8305,54 грн, що підтверджується квитанцією АТ «Універсал Банк» № 7724-9ТЗ6-7ИУУ-7В6Е. У наданому позивачем розрахунку у стовпчику 14 міститься інформація про зарахування від мене коштів у сумі 8 256.00 грн. Таким чином, на теперішній час мною здійснено часткове повернення кредитних коштів позивачу у розмірі 14 702,00 грн. При цьому, за наданою позивачем Довідкою про перерахування суми кредиту № 1525-5867 від 14.03.2025 видача коштів за Кредитним договором № 1525-5867 від 14.03.2025 становить 16 700,00 грн. («тіло кредиту»). Вказане також підтверджується листом вих. № 17302 від 30.10.2025 ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім». Таким чином, станом на день звернення до суду заборгованість за «тілом кредиту» складає всього 1998,00 грн. (16700 – 14702=1998). Із наданого позивачем розрахунку заборгованості за період з 14.03.2025 по 22.10.2025 включно вбачається, що станом на день звернення до суду заборгованість за кредитом становить - 13 488,00 гривень, заборгованість за нарахованими процентами становить 22 713,78 грн, заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України становить - 3 754,80 грн. Таким чином, різниця між фактично отриманими коштами та заявленою позивачем сумою боргу є результатом нарахування відсотків, комісій та їх подальшої капіталізації, що суперечить умовам Договору. Також відповідачка зазначила, що будь-яка неустойка, яка нарахована позивачем у період воєнного стану є незаконною, а тому не може бути стягнута. Звернула увагу на те, що на дату звернення позивача до суду 22.12.2025 строк дії Договору не завершився, а основне зобов`язання відповідача щодо повернення кредиту ще не настало. Проте, відповідно до ст. 625 ЦК України, застосування штрафних санкцій можливе лише у разі порушення зобов`язання, термін виконання якого настав. Позивач у своїх вимогах не конкретизував такі штрафи по конкретних платежах, а заявив стягнення загальної суми штрафних санкцій за весь період дії Договору, що не відповідає вимогам ст. 625 ЦК України. У зв`язку з тим, що строк дії Договору не завершився і основне зобов`язання ще не настало, а вимоги позивача носять загальний характер, підстав для нарахування та стягнення штрафних санкцій в розмірі 3 754,80 грн є необґрунтованим. Далі, із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що останнім було нараховано проценти за користування кредитом у розмірі 22 713,78 грн. Вказаний розмір відсотків на 136% перевищує розмір фактично отриманого кредитного ліміту. Відповідачка вважає нараховану позивачем суму відсотків незаконною, а тому просить суд зменшити стягнення за процентами за користування кредитом у розмірі з 22 713,78 грн до 0%. 
З боку позивача відповідь на відзив до суду не надходила.
Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо) не застосовувалися.
Суд, вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши матеріали справи та надані докази, дійшов до такого.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Судом на підставі наданих матеріалів встановлено, що 14.03.2025 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» на ОСОБА_1 за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1525-5867 «MiniKasa» (надалі за текстом – «Договір», «Кредитний договір»). 
На офіційному веб-сайті ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» у вільному доступі для всіх клієнтів ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» розміщена повна інформація щодо договору кредиту та порядку його укладення, а саме, документи: Договір кредиту (примірний Договір на момент укладення); Правила надання грошових коштів у кредит (діючі на момент укладення договору); Згода на обробку персональних даних; Публічна інформація; Положення про конфіденційність. Крім того на веб-сайті ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» розміщена довідкова інформація з наданням розгорнутої інформації щодо порядку та умов надання послуг.
На виконання вимог Договору, відповідачці ОСОБА_1 було надано одноразовий ідентифікатор – А8850, для підписання Кредитного договору № 1525-5867 від 14.03.2025, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. 
Кредитний договір між сторонами укладено у формі електронного документа з використанням електронних підписів сторін.
Зі змісту Договору вбачається, що разом із Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Паспортом споживчого Кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором (Графік платежів за Договором) відповідно до Методики Національного банку України складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким відповідачка була попередньо ознайомлена.
Згідно умов Кредитного договору, позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачці кредит для задоволення особистих потреб в сумі 11 700,00 грн, зі строком кредитування на 365 днів, базовий період – 17 днів, пільгова ставка – 0,01 % за кожен день, знижена % ставка – 1,00% в день; стандартна % ставка – 1,00% (одна ціла, нуль сотих процентів) за кожен день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення цього Договору. У цей період можливе використання відповідачкою права користування Кредитом за Промо ставкою та/або Зниженою та/або Пільговою процентною ставкою - 0.74% (нуль цілих, сімдесят чотири сотих процентів) за кожен день користування Кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня дії Договору і до закінчення строку дії цього Договору або до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту (до тієї із зазначених дат, яка настане раніше). Дата надання кредиту – 14.03.2025, дата повернення кредиту – 13.03.2026.
Також 14.03.2025 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» на ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду № 1 від 15.04.2025 до Договору про відкриття кредитної лінії № 1525-5867 від 14.03.2025, за умовами якої позивач надав відповідачці додаткові кошти у кредит в сумі 5 000,00 грн. 
Відповідно до п. 2.11 Додаткової угоди, сторони домовилися продовжити строк кредитування до 365 днів з дати укладення цієї Додаткової угоди. З урахуванням цього строк кредитування за Договором становить 397 днів, а строк дії Договору визначається у порядку, передбаченому Договором.
Підписавши 14.03.2025 про відкриття кредитної лінії № 1525-5867 від 14.03.2025 та підписавши 15.04.2025 Додаткову угоду № 1 від 15.04.2025 до Договору про відкриття кредитної лінії № 1525-5867 від 14.03.2025, відповідачка ОСОБА_1 взяла на себе зобов`язання одержати та повернути кредитні кошти, сплатити відсотки за користування ними, та виконати інші обов`язки, передбачені Договором та Додатковою угодою.
Із матеріалів справи вбачається, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 638 ЦК України, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов Договору, який оформлено в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатору, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства.
Згідно із ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Таким чином, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205,207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 3 цього Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа.
Так, оскільки в матеріалах справи на підтвердження укладення Кредитного договору та Додаткової угоди до нього наявні докази, які містять всі істотні умови Кредитного договору, зокрема, суму кредиту, строк користування кредитом, процентну ставка за користування кредитом, які підписані електронним підписом відповідачки, суд вважає, що наявні підстави вважати, що відповідачка підписала Кредитний договір та Додаткову угоду до нього та була проінформована про всі істотні його умови.
Зазначений Кредитний договір та Додаткова угода до нього відповідачкою ОСОБА_1 не оспорювалися, у передбаченому законом порядку не визнані недійсними/нікчемними. Доказів протилежного суду не надано. 
Як встановлено судом, ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» виконало взяті на себе зобов`язання у повному обсязі, надавши відповідачці кредит у розмірі 11 700,00 грн (відповідно до умов укладеного Договору про відкриття кредитної лінії № 1525-5867 «MiniKasa» від 14.03.2025) та кредит у сумі 5 000,00 грн (відповідно до умов укладеної Додаткової угоди № 1 від 15.04.2025 до Договору про відкриття кредитної лінії № 1525-5867 від 14.03.2025). 
Крім того, укладення Кредитного договору та Додаткової угоди до нього, а також отримання відповідачкою від позивача кредитних коштів у сумі 11 700,00 грн та в сумі 5 000,00 грн, не заперечувалося відповідачкою й у відзиві на позовну заяву.
До суду надано детальний розпис складових загальної вартості кредиту, в якому розписано істотні умови Договору. 
У позовній заяві зазначено, що всупереч умовам Договору та Додаткової угоди до нього, ОСОБА_1 не виконала свого зобов`язання перед позивачем. 
Відповідно до розрахунку заборгованості, сформованого ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», станом на 22.10.2025, заборгованість відповідачки ОСОБА_1 становить у загальному розмірі 39 956,58 грн, яка складається із: 13 488,00 грн – заборгованість за кредитом; 22 713,78 грн – заборгованість за нарахованими процентами; 3 754, 80 грн – заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України.
Щодо заборгованості за кредитом (тілом) у розмірі 13 488,00 грн, суд зазначає таке.
У відповідності до ч. 1 ст. 12 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.
Положеннями ч. 3 ст. 6 ЦК України визначено, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.
Для приватного права апріорі притаманна диспозитивність, яка проявляється, зокрема, в тому, що особа, з урахуванням принципу свободи правочину, сама вирішує вчиняти чи не вчиняти певний правочин (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.07.2022 у справі № 303/2983/19 (провадження № 61-4745св21), постанова Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03.06.2024 в справі № 712/3590/22 (провадження № 61-14297сво23)).
На час укладання Договору про відкриття кредитної лінії № 1525-5867 «MiniKasa» від 14.03.2025 та Додаткової угоди № 1 від 15.04.2025 до Договору про відкриття кредитної лінії № 1525-5867 від 14.03.2025 відповідачка ОСОБА_1 ознайомлена з їх умовами, а тому, у разі якщо вона вважала їх для себе неприйнятними та несправедливими, мала можливість відмовитися від вказаної угоди та укласти правочин з іншим контрагентом на інших умовах.
Такий розмір заборгованості розрахований позивачем в межах дії Кредитного договору та Додаткової угоди до нього, а також в межах взятих відповідачкою ОСОБА_1 на себе зобов`язань, враховуючи часткову сплату боргу ОСОБА_1 , тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.
При цьому, суд відхиляє доводи відповідачки про те, що внесені нею платежі на загальну суму 14 702,00 грн повинні бути вирахувані саме із суми заборгованості за «тілом кредиту», а станом на день звернення позивача до суду заборгованість за «тілом кредиту» складає всього 1998,00 грн (16700,00 – 14702,00 =1998,00) є необґрунтованими та такими, що спростовуються дослідженими у справі доказами.
Також, суд вважає безпідставними доводи відповідачки про те, що нарахована позивачем сума відсотків за користування кредитом є незаконною та завищеною, а тому підлягає зменшенню із суми 22 713,78 грн до суми – 0,00 грн, з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно із ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Згідно із ч. 1 ст. 534 ЦК України, у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу.
Позивач у зв`язку з невиконанням відповідачкою ОСОБА_1 своїх грошових зобов`язань, просить стягнути з неї суму заборгованості за нарахованими відсотками за користування кредитом у розмірі 22 713,78 грн, що були нараховані за денними процентними ставками 0,01% та 1%.
Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023, що набрав чинності 24.12.2023 доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%.
Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Суд вважає, що до даних правовідносин застосовується зазначений вище закон, а тому максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1%.
Так, як встановлено судом, позивач нараховував відповідачці суму відсотків за користування кредитними коштами за денною процентною ставкою, яка не перевищує 1%, що визначено умовами Договору, а тому розмір нарахованих відсотків є правомірним.
Такий розмір заборгованості по відсоткам за користування кредитом розрахований позивачем в межах дії Кредитного договору та Додаткової угоди до нього, а також в межах взятих відповідачкою ОСОБА_1 на себе зобов`язань, враховуючи часткову сплату боргу ОСОБА_1 , тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.
Отже, з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню сума відсотків за користування кредитом у розмірі 22 713,78 грн.
Щодо вимоги про стягнення з відповідачки заборгованості за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України в сумі 3 754,80 грн, суд зазначає таке.
Згідно із п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і триває на цей час.
Враховуючи, що строк дії таких обмежень триває включно із 24 лютого 2022 року і на період дії воєнного, надзвичайного стану та тридцятиденний строк після його припинення або скасування, підстави для нарахування та стягнення з відповідачки за ч. 2 ст. 625 ЦК України - відсутні.
Отже, з аналізу викладених вище норм вбачається, що законодавець звільнив позичальників від відповідальності визначеної статтею 625 ЦК України, а також неустойки (штрафу, пені) та від інших платежів за прострочення виконання зобов`язань за договором, які були нараховані у період дії в Україні воєнного стану, тобто з 24.02.2022 і на період дії воєнного, надзвичайного стану та тридцятиденний строк після його припинення або скасування, такі нарахування підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Таким чином, нарахована позивачем заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України в сумі 3 754,80 грн, стягненню з відповідачки не підлягає.
Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.
Згідно зі ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до положень ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У порушення зазначених норм законодавства та умов Договору відповідач зобов`язання за вказаним Договором належним чином не виконав. 
Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
За правилами ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
На час розгляду справи судом відповідачкою не надано відомостей, які б свідчили про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за Кредитним договором у добровільному порядку.
Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідачки від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відтак, позовні вимоги ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» підлягають частковому задоволенню, шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за Кредитним договором № 1525-5867 від 14.03.2025 у розмірі 36 201,78 грн, яка складається із: 13 488,00 грн – заборгованість за кредитом (тілом); 22 713,78 грн – заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом.
В іншій частині позовних вимог ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» слід відмовити з підстав, наведених у мотивувальній частині цього рішення.
Матеріали справи означених вище висновків суду не спростовують.
Далі, згідно із статтею 133 ЦПК України, судовий збір включено до складу судових витрат.
Згідно з платіжною інструкцією № 10635 від 10.12.2025 при пред`явленні позовної заяви до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача - на 90,60% (в сумі 36 201,78 грн), то з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 194,69 грн (36 201,78 грн (сума задоволених позовних вимог) х 100% : 39 956,58 грн (загальна сума позовних вимог) = 90,60% х 2 422,40 грн (сума сплаченого судового збору). 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 76-81, 89, 141, 258-259, 263-268, 274 Цивільного процесуального кодексу України, суд
у х в а л и в:
Задовольнити частково позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», код ЄДРПОУ 38548598, заборгованість, яка утворилася станом на 22.10.2025 за Кредитним договором № 1525-5867 від 14.03.2025 у загальному розмірі 36 201 (тридцять шість тисяч двісті одна) гривня 78 копійок. 
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», код ЄДРПОУ 38548598, суму судового збору в розмірі 2 194 (дві тисячі сто дев`яносто чотири) гривні 69 копійок. 
Відмовити в іншій частині позовних вимог.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Салтівський районний суд міста Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня оголошення рішення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.О. Сугачова