Справа № 729/366/26
2-о/729/19/26

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

20 травня 2026 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:
головуючої судді Кузюри В.О.
за участі:
секретаря Ященко Л.В.
заявниці ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бобровиця цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім"єю ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою в якій просить встановити факт проживання однією сім"єю з ОСОБА_2 як жінка та чоловік, з яким вони проживали з 2005 року в АДРЕСА_1 , вели спільне господарство , мали спільний бюджет . Під час спільного проживання народився син ОСОБА_3 , а також спільно виховували дітей від попереднього шлюбу заяявниці.
В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 вимоги підтримала, просила їх задовольнити. При цьому пояснила, що з ОСОБА_2 вони разом проживали з 2005 року як чоловік та дружина , хоча офіційно стосунки не оформили . За час спільного проживання мали спільний бюджет , вели спільне господарство, проводили ремонти , сплачували комунальні послуги зі спільного бюджету. За час проживання у них народився син ОСОБА_3 . Перебуваючи на військовій службі чоловік постійно допомагав сім"ї , вони постійно підтримували зв"язок . Коли чоловік перестав виходити на зв"язок , сім"я намагалася встановити його місце знаходження, проте без офіціїного підтвердження , що вони були сім"єю таку інформацію не надають. Заявниця не претендує на отримання коштів , лише бажає знайти чоловіка живим та здоровим. 
Представник заінтересованої особи в судове засідання не з"явився , про час та місце розгляду повідомлені належним чином , надали письмову заяву про розгляд в їх відсутність, вимоги визнають.
В судовому засіданні надали покази свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які підтвердили , що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали як чоловік та дружина , спільно вели господарство , мали спільний бюджет , у них народився син ОСОБА_3 .
В судовому засіданні також були досліджені письмові докази. 
Згідно довідки від 03.02.2026 року № 14 виданої Новобиківським старостинським округом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мешкали однією сім"єю в АДРЕСА_1 разом з сином ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , вели спільне господарство, мали сталі сімейні стосунки , які підтримували і після мобілізації ОСОБА_2 до лав ЗСУ ( а.с.11).
Факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за вищевказаною адресою підтверджується також даними виписки з погосподарської книги , відомостями про зареєстрованих за вказаною адресою ( а.с. 13,14) .
Згідно акту обстеження житлових умов від 10.02.2026 року було встановлено , що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 тривалий час проживали разом в АДРЕСА_1 , вели спільне господарство , мали єдиний побут , сільний бюджет , що є характерним для сімейних відносин , сусідами сприймалися як подружжя ( а.с. 15) .
Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 16) . 
Згідно відповіді ІНФОРМАЦІЯ_3 № 1в/689 від 10.02.2026 року ОСОБА_1 відмовлено в наданні інформації щодо зниклого ОСОБА_2 , так як нею не надано документ , що підтверджує її право як близького родича чи члена сім"ї на отримання такої інформації.( а.с.20).
Також надано ряд фотознімків на яких заявниця та ОСОБА_2 перебувають в колі сім"ї ( а.с 21-26) .
Розглянувши подану заяву , заслухавши заявницю , свідків та дослідивши письмові матеріали суд прийшов до наступного висновку.
Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Метою встановлення факту спільного проживання заявниці зі спадкодавцем є необхідність реалізації права як члена сім"ї на отримання інформації відповідно до Закону України " Про правовий статус осіб, зниклих безвісти" та можливоті участі в усіх можливих заходах щодо розшуку ОСОБА_2 , як особи зниклої безвісти за особливих обставин.
Суд вважає, що право заявниці підлягає захисту, а заява про встановлення факту задоволенню. Обставини, які б спростовували зазначений факт, судом не здобуто.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).
За вказаних обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що під час розгляду справи, знайшли підтвердження обставини, на які посилається заявниця, і вони є такими, що дозволяють встановити факт постійного проживання заявниці разом з ОСОБА_2 однією сім"єю , приймаючи до уваги, що заявниця позбавлена можливості здійснення права в інший спосіб, окрім як встановлення у судовому порядку факту постійного проживання зі спадкодавцем суд вважає, що заява підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 81, 259, 263-265, 268, 315 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

Задовольнити заяву ОСОБА_1 . 
Встановити факт, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу з 2005 року .
Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О. Кузюра