Справа №591/698/26 	
Номер провадження 22-ц/816/2256/26 	
Категорія - 39 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2026 року м. Суми

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Худика А.М. (суддя-доповідач), суддів: Криворотенка В.І., Черних О.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником,на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 квітня 2026 року, ухвалене у складі судді Катрич О.М. у м. Суми, 
у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит - Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
У С Т А Н О В И В:
Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції
 
Представник позивача звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми із позовом до ОСОБА_1 в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит - Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Кредит - Капітал») заборгованість за кредитним договором № 2594607 від 01.07.2020 в сумі 26 240 грн. та 2 662,40 грн. судового збору та 8000 витрат на правову допомогу.
Свої вимоги мотивує тим, що між ОСОБА_1 та ТОВ «Авентус Україна» був укладений договір № 2594607 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 8 000 грн. на умовах визначених кредитним договором, а споживач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору. Однак, відповідач не виконав належним чином умов кредитного договору. Станом на дату подання позову заборгованість відповідача становить 26 240 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту - 8 000 грн., заборгованість за процентами - 18 240 грн. 26.02.2021 ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» уклали договір відступлення прав вимоги № ККАУ-26022021. Згідно вищевказаного договору та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Авентус Україна» включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 2594607 від 01.07.2020.
Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 квітня 2026 року позов ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» до ОСОБА_1 задоволено, стягнуто з  ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 2594607 від 01.07.2020 в розмірі 26 240 грн., судовий збір у сумі 2 662,40 грн. та 3 000 грн. витрат на правову допомогу.
Постановляючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив із того, що 01.07.2020 між ТОВ «Авентус Україна» та  ОСОБА_1  укладено договір про надання споживчого кредиту № 2594607, відповідно до якого відповідачу надано кредит у розмірі 8 000 грн., а кредитодавцем свої зобов`язання виконано у повному обсязі. Суд встановив, що договір зі сторони клієнта було підписано електронним підписом, створеним шляхом використання клієнтом одноразового ідентифікатора, а також що 26.02.2021 між ТОВ «Авентус Україна» і ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги № ККАУ-26022021, за яким позивач набув право вимоги до відповідача. Суд дійшов висновку, що позивачем доведено факт укладення кредитного договору, наявність заборгованості за тілом кредиту та відсотками, а також перехід права вимоги за цим договором до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», тоді як доказів на спростування боргу чи його погашення відповідачем не надано.
Крім того, суд виходив із того, що строк позовної давності не є пропущеним, оскільки відповідно до пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину строки, визначені статтею 257 ЦК України, продовжуються на строк дії такого карантину, а пунктом 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України перебіг позовної давності у період дії воєнного стану зупиняється на строк дії такого стану. Також суд зазначив, що умовами договору сторони передбачили строк кредитування та умови і строк нарахування процентів за користування кредитом, а згідно з розрахунком заборгованості проценти нараховувалися у межах строку, визначеного договором, з урахуванням продовження строку кредиту та періоду прострочення не більше 90 календарних днів поспіль. У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з  ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 26 240 грн., а також судового збору та частини витрат на професійну правничу допомогу.
Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги
 
11.05.2026 представник відповідача подав до Сумського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 09.04.2026 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту в повному обсязі. Також відповідач просить стягнути з ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» на свою користь судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3 194,88 грн.
Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 09.04.2026 є незаконним та необґрунтованим, оскільки судом першої інстанції неповно встановлено обставини, що входять до предмета доказування та мають істотне значення для правильного вирішення справи, надано неправильну оцінку наявним у справі доказам, а також помилково визначено характер спірних правовідносин. Відповідач зазначає, що він договір особисто не укладала, реєстрацію в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитора самостійно не проходила, грошових коштів не отримувала та жодних зобов`язань на себе свідомо не брала, а зазначені у договорі номери телефонів відповідачу не належали. При цьому суд першої інстанції визнав факт укладення договору доведеним без встановлення того, що саме відповідач отримала одноразовий ідентифікатор і діяла при підписанні особисто.
Відповідач вказує, що суд першої інстанції не встановив, а позивач не довів таких юридичних фактів, які входять до предмету доказування: що саме відповідач зареєструвалась у системі кредитора; що саме вона отримала одноразовий ідентифікатор на зазначений у договорі номер телефону; що саме вона вчинила дії з підписання договору; що саме вона отримала кошти на картку-отримувача. Крім того, рішення ухвалено виключно на підставі роздруківок електронних документів, наданих позивачем, без перевірки їх достовірності, цілісності та незмінюваності, як того вимагає ст. 95 ЦПК України. Також зазначається, що суд відмовив у задоволенні клопотання про витребування доказів з формальних підстав, не витребував докази, які мали значення для правильного вирішення справи, що порушило право відповідача на справедливий судовий розгляд та принципи рівності та змагальності сторін.
Крім того, апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд фактично всупереч ст. 81 ЦПК України поклав на відповідача обов`язок спростувати факт укладення договору, тоді як тягар доказування факту укладення договору лежить на позивачеві. Відповідач вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував практику Верховного Суду, оскільки екстраполював висновки щодо кваліфікованого електронного підпису на договір, підписаний одноразовим ідентифікатором. Окремо зазначено, що суд не надав оцінки справедливості та відповідності законодавству про захист прав споживачів і законодавству про споживче кредитування відсотків, які підлягали стягненню за договором споживчого кредиту, хоча встановлений розмір процентів, що перевищує тіло кредиту в кілька разів, є явно завищеним та не відповідає принципам розумності та справедливості.
Щодо подання відзиву на апеляційну скаргу
 
ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» не скористався наданим йому частиною 1 статті 360 ЦПК України правом подати відзив на апеляційну скаргу у строк, встановлений судом апеляційної інстанції. 
Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив. 
Водночас, відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Фактичні обставини, встановлені судом першої та апеляційної інстанції
 
01.07.2020 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 2594607, відповідно до умов якого: сума кредиту (загальний розмір) складає 8 000 грн., тип кредиту - кредит (п. 1.3); строк кредиту 30 днів. Дата повернення кредиту вказується в графіку платежів, що є додатком до цього договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в розділі 4 цього договору (п. 1.4) (а.с.11-13).
Згідно з п.п. 1.7.1, 1.7.2 п.1.7 договору орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за зниженою ставкою 3,66% річних, за стандартною ставкою 695,40 % річних.
Положеннями п.п. 1.8.1, 1.8.2 п.1.8 договору встановлено, що орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за зниженою ставкою 8 024 грн., за стандартною ставкою 12 560 грн.
Відповідно до п. 2.1 договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту.
Положеннями п. 6.1 договору передбачено, що сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно графіка платежів, крім випадку визначеного в п.п. 6.1.1 Договору.
Відповідно до п.п. 4.1-4.3 строк кредиту може бути продовжено на кількість днів, зазначену у п. 1.4 договору, якщо між сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження в порядку, визначеному п.п. 4.2-4.5 договору. Споживач, у випадку, якщо заборгованість за кредитом складає не менше 400 грн може ініціювати продовження строку користування кредитом відповідно до п. 4.3 договору. Пропозиція (оферта) споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, відповідь на яку товариство може надати протягом 24 годин з моменту вчинення вказаних дій споживачем. 
Згідно з п. 4.4 договору товариство має право, але не обов`язок протягом строку для відповіді, акцептувати пропозицію (оферту) споживача про продовження строку користування кредитом шляхом направлення споживачу текстового повідомлення про погодження нового строку кредиту (з зазначенням нової дати повернення) на номер мобільного телефону та / або адресу електронної пошти, повідомлені споживачем товариству в особистому кабінеті/зазначені в договорі.
Пунктами 4.5, 4.6 договору передбачено, що у випадку акцептування товариством пропозиції (оферти) споживача про продовження строку кредиту, новий строк кредиту розраховується з наступного дня, що слідує за днем вчинення споживачем дій, зазначений в п. 4.3. договору, та нова дата повернення кредиту відображається в особистому кабінеті. Протягом нового строку користування кредитом проценти нараховуються за стандартною процентною ставкою. 
Вказаний порядок внесення змін до договору щодо продовження строку кредиту, сторони вважають таким, що вчинені в письмовій формі, оскільки, воля сторін в даному випадку виражена за допомогою технічного засобу зв`язку, що відповідає вимогам, встановленим статтею 207 ЦК України до письмової форми правочину.
З довідки про ідентифікацію вбачається, що договір зі сторони клієнта було підписано електронним підписом, створеним шляхом використання клієнтом одноразового ідентифікатора, який сформовано автоматично на стороні товариства та направлено клієнту на номер мобільного телефону, повідомлений останнім товариству в ІКС товариства, зазначений у договорі. Одноразовий ідентифікатор М478665 (а.с. 13 зв., 16 зв.).
Крім того, між сторонами було підписано паспорт споживчого кредиту та графік платежів (а.с. 14, 14 зв. - 16.).
Листом від 16.12.2025 №6513-ВП ТОВ ФК «Вер Фор Пей» повідомило ТОВ «Авентус Україна», що відповідно до договору від 20.04.17 ВП-200417-1 було здійснено за дорученням останнього успішний переказ коштів 01.07.2020 у сумі 8 000 грн., маска картки № НОМЕР_1 , код авторизації 157442, номер транзакції в системі WayForPay - creditplus-8667810 (а.с. 17).
26.02.2021 між ТОВ «Авентус Україна» і ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги №ККАУ-26022021, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передало (відступило) за плату, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» прийняло належні первісному кредиторові права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників (а.с. 23 зв. - 28).
Як вбачається з витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № ККАУ-26022021 від 26.02.2021, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право вимоги заборгованості до ОСОБА_1 за кредитним договором № 2594607 від 01.07.2020 у розмірі 26240 грн. (а.с. 28 зв.).
26.01.2026 позивачем направлено відповідачці досудову вимогу (а.с. 30).
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд та застосовані норми права
 
Згідно із частиною 1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Особливості укладення кредитного договору в електронній формі визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Згідно з ч. 1-2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною 6 цієї статті.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно зі статтями 526, 530, 610 ЦК України та частиною 1 статті 612 ЦК України, зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Якщо у зобов`язанні установлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
При вирішенні спору судом враховується, що відповідач отримав кредитні кошти, був повідомлений про умови, правила та відсотки банку, однак належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, що створило заборгованість.
За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).
За частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Згідно з частиною першою статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.
Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України)
Частиною першою статті 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Щодо доводів апеляційної скарги про недоведеність факту укладення в електронній формі договору 
 
За встановленими у справі обставинами, 01.07.2020 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір № 2594607 про надання споживчого кредиту в електронній формі із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. З матеріалів справи вбачається, що договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора М478665, що підтверджується текстом кредитного договору та довідкою про ідентифікацію (а.с. 13 зв., 16 зв.).
Згідно з довідкою про ідентифікацію, договір зі сторони клієнта було підписано електронним підписом, створеним шляхом використання клієнтом одноразового ідентифікатора, який сформовано автоматично на вебсайті товариства та направлено клієнту на номер мобільного телефону, повідомлений останнім в інформаційно-комунікаційній системі товариства та зазначений у договорі. При цьому довідка містить відомості про одноразовий ідентифікатор М478665, час його відправлення - 07 год. 14 хв. 31 сек. 01.07.2020, а також номер телефону НОМЕР_2 , на який такий ідентифікатор був направлений (а.с. 16 зв.). Будь-яких належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що зазначений номер телефону не належав відповідачу або був використаний іншою особою без її відома, матеріали справи не містять.
Крім того, кредитний договір містить персональні дані позичальника, зокрема інформацію про зареєстроване місце проживання, реквізити паспорта, реєстраційний номер облікової картки платника податків та адресу електронної пошти. Наявність у договорі зазначених відомостей свідчить про проходження процедури ідентифікації особи під час укладення правочину, оскільки такі дані є інформацією з обмеженим доступом та використовуються для встановлення особи позичальника. Водночас відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що кредитний договір був укладений іншими особами від її імені, її персональні дані були використані без її відома або що вона зверталася до правоохоронних органів із заявою про вчинення шахрайських дій. За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що договір № 2594607 про надання споживчого кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, а відтак є належним доказом укладення між сторонами кредитного договору.
Щодо доводів апеляційної скарги про недоведеність факту надання відповідачу грошових коштів за кредитними договорами
 
Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» не надано доказів надання  ОСОБА_1 кредитних коштів в розмірі 8 000 грн.
Матеріалами справи підтверджується, що кошти за договором № 2594607 про надання споживчого кредиту були перераховані відповідачу у спосіб, передбачений п. 2.2 договору, шляхом переказу за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 (а.с. 11 зв.)
На підтвердження факту надання кредитних коштів до матеріалів справи долучено лист ТОВ ФК «Вей Фор Пей» № 6513-ВП від 16.12.2025, відповідно до якої ТОВ ФК «Вей Фор Пей» є фінансовою установою, що надає послуги з переказу коштів у національній валюті без відкриття рахунків. Зазначеною довідкою підтверджується, що між ТОВ ФК «Вей Фор Пей» та ТОВ «Авентус Україна» було укладено договір № ВП-200417-1 від 20.04.2017, на підставі якого фінансова компанія здійснювала переказ коштів за дорученням кредитодавця.
Зі змісту листа вбачається, що за дорученням ТОВ «Авентус Україна» 01.07.2020 було успішно здійснено переказ кредитних коштів: 01.07.2020 на суму 8 000 (вісім тисяч гривень 00 копійок) грн, маска картки НОМЕР_3 , код авторизації 157442, номер транзакції в системі WayForPay - creditplus-8667810. Таким чином, наведений документ підтверджує факт виконання кредитодавцем свого обов`язку щодо надання кредитних коштів та фактичне перерахування суми кредиту позичальнику у порядку, передбаченому умовами кредитного договору.
Відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б спростували вказані докази перерахування коштів за вказаним кредитним договором.
Щодо висновків суду стосовно правильності нарахування процентів та комісії за договорами
 
Згідно з договором № 2594607 про надання споживчого кредиту від 01.07.2020 позичальнику надано кредит у сумі 8 000 грн. Згідно з п.п. 1.7.1, 1.7.2 п. 1.7 договору орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату його укладення становила 3,66 % річних за зниженою ставкою та 695,40 % річних за стандартною ставкою. Відповідно до п.п. 1.8.1, 1.8.2 п. 1.8 договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору становила 8 024 грн за умови застосування зниженої процентної ставки та 12 560 грн за умови застосування стандартної процентної ставки (а.с. 11-13).
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором, станом на 25.02.2021 загальна сума заборгованості відповідача ОСОБА_1 становить 26 240,00 грн, з яких: 8 000,00 грн - заборгованість за основною сумою кредиту (тілом кредиту), 18 240,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами. Проценти за зниженою процентною ставкою нараховувалися за період з 01.07.2020 по 30.07.2020 та становили 24,00 грн. Проценти за стандартною процентною ставкою нараховувалися за період з 31.07.2020 по 27.11.2020 (120 днів) та становили 18 240,00 грн. Саме ця сума процентів включена до складу заборгованості, заявленої до стягнення (а.с. 18-23).
З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що 30.07.2020 відповідач ОСОБА_1 сплатила проценти за користування кредитом у сумі 24,00 грн. Відповідно до пункту 4.3 кредитного договору така сплата є підставою для продовження строку кредитування на 30 календарних днів, у зв`язку з чим строк дії договору було пролонговано до 29.08.2020 (п.п. 1.4, 4.1).
Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач відмовилася від продовження строку кредитування, тому пролонгація договору відбулася відповідно до його умов.
За період з 30.07.2020 по 29.08.2020 позивачем правомірно нараховано проценти на підставі пункту 1.5.2 договору за стандартною процентною ставкою 1,90 % на день у сумі 4 560,00 грн, що підтверджується розрахунком: 8 000 грн ? 1,9 % ? 30 днів = 4 560,00 грн (а.с. 18-22зв.)
Після здійснення платежу 30.07.2020 відповідач більше жодних платежів не вносила, а тому підстав для подальшого продовження строку дії кредитного договору не виникло.
Колегія суддів звертає увагу, що строк кредитування закінчився 29.08.2020. Відтак проценти, нараховані після цієї дати, не підлягають стягненню, оскільки були нараховані поза межами строку кредитування. Із закінченням строку дії кредитного договору у позивача припинилося право нараховувати передбачені договором проценти.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що після 29.08.2020 кредитор не мав правових підстав для подальшого нарахування процентів. Тому до стягнення підлягає заборгованість у розмірі 12 560,00 грн, яка складається з: 8 000,00 грн - основної суми кредиту та 4 560,00 грн - процентів, нарахованих за 30 днів користування кредитом за стандартною процентною ставкою.
Колегія суддів також відхиляє доводи апеляційної скарги щодо завищеного розміру процентної ставки та її невідповідності засадам розумності і справедливості. Укладаючи договір про надання споживчого кредиту, відповідач погодилася з усіма його умовами, у тому числі щодо розміру процентної ставки, орієнтовної реальної річної процентної ставки та загальної вартості кредиту. Доказів того, що волевиявлення відповідача не було вільним або що умови договору були їй нав`язані, матеріали справи не містять.
Також колегія суддів відхиляє посилання відповідача на частину 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», оскільки відповідні законодавчі обмеження були запроваджені Законом України від 22 листопада 2023 року № 3498-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» після укладення (та виконання) спірного договору. Оскільки договір № 2594607 укладений 01.07.2020, зазначені положення не поширюються на спірні правовідносини та не мають зворотної дії в часі.
За таких обставин підстав для визнання нарахованих процентів незаконними або для зменшення їх розміру колегія суддів не вбачає.
Щодо підтвердження переходу права вимоги до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за договором факторингу
 
«Кредит-Капітал» укладено договір відступлення права вимоги № ККАУ-26022021, відповідно до умов якого первісний кредитор (ТОВ «Авентус Україна») передав за плату, а новий кредитор (ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») набув права вимоги до боржників, визначених у реєстрах боржників, що є невід`ємною частиною зазначеного договору.
Відповідно до акта приймання-передачі від 26.02.2021 ТОВ «Авентус Україна» передало, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» прийняло реєстр боржників станом на 26.02.2021, складений за формою, передбаченою Додатком № 1 до договору відступлення права вимоги. (кількість боржників: 4 230; загальна сума заборгованості: 62 831 548,12 грн).
Згідно з витягом із реєстру боржників до договору відступлення права вимоги № ККАУ-26022021 від 26.02.2021 до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 2594607 від 01.07.2020 у розмірі 26 240,00 грн.
Факт виконання сторонами умов договору відступлення права вимоги підтверджується платіжним дорученням № 25759 від 26.02.2021, відповідно до якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» сплатило ТОВ «Авентус Україна» 1 633 761,43 грн як плату за відступлення права вимоги за договором № ККАУ-26022021 від 26.02.2021.
Оцінивши наведені докази в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що позивач належними та допустимими доказами підтвердив факт набуття права вимоги до  ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту № 2594607 від 01.07.2020, а тому є належним кредитором у спірних правовідносинах.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
 
Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (частина 1 статті 374 ЦПК України).
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (частина перша статті 375 ЦПК України). Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин (частина 4 статті 376 ЦПК України).
Висновки суду апеляційної інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги за результатами апеляційного перегляду рішення, свідчать про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення на підставі пунктів 3-4 частини 1 статті 376 ЦПК України необхідно змінити.
Висновки суду щодо судових витрат
 
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13 статті 141 ЦПК України).
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 та 2 статті 141 ЦПК України).
Судом першої інстанції з ОСОБА_1 на користь позивача стягнуто 2 662,40 грн судового збору та 3 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Оскільки рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині розподілу судових витрат, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог (47,87 %) необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 1274,50 грн (2 662,40 грн х 47,87% : 100 = 1274,50 грн) судового збору, сплаченого в суді першої інстанції та 1 436,10 грн(3 000 грн х 47,87% : 100 = 1 436,10 грн) витрат на правничу допомогу, надану в суді першої інстанції, а всього 2 710,6 грн. 
Також пропорційно відмовленим позовним вимогам (52,13%) з позивача на користь відповідача потрібно стягнути 2 081,86 грн (3993,60 х 52,13% : 100 = 2 081,86 грн) судового збору, сплаченого в апеляційному суді. 
Керуючись статтями 141, 367, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, Сумський апеляційний суд
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником, задовольнити частково.
Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 квітня 2026 року змінити в частині розміру присудженої до стягнення заборгованості за договором та в частині розподілу між сторонами судових витрат.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за договором № 2594607 від 01.07.2020 в розмірі 12 560,00 грн, судовий збір у розмірі 1 274,50 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 436,10 грн понесені в суді першої інстанції.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 2 081,86 грн.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий -  	А.М. Худик	

Судді: В.І. Криворотенко 

О.М. Черних