П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/5146/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Бошкова Юлія Миколаївна 
Суддя-доповідач - Граб Л.С. 
06 травня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Граб Л.С. 
суддів: Сторчака В. Ю.  Матохнюка Д.Б. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 03 лютого 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, в якому просила:
-визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови зробити перерахунок пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) за віком, а саме щодо відмови зарахувати період її роботи до стажу у подвійному розмірі відповідно до ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 12.05.2014 по 26.03.2022 на посаді медичної сестри КНП «Психіатрична лікарня м. Краматорська» та провести виплату перерахованої пенсії з дати її призначення, а саме з 09.12.2024 року;
-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) із зарахуванням періодів роботи з 12.05.2014 по 26.03.2022 на посаді медичної сестри КНП «Психіатрична лікарня м. Краматорська» в подвійному розмірі відповідно до ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та виплатити перераховану пенсії з дати призначення пенсії, а саме з 09.12.2024 року.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 03.02.2026 позов задоволено частково:
-визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо нездійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 за віком із урахуванням зарахування періоду роботи до страхового стажу у подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», за період з 12.05.2014 по 26.03.2022 на посаді медичної сестри КНП «Психіатрична лікарня м. Краматорська»;
-зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 із зарахуванням періодів роботи з 12.05.2014 по 26.03.2022 на посаді медичної сестри КНП «Психіатрична лікарня м. Краматорська» в подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та виплатити перераховану пенсію з дати призначення пенсії, а саме з 09.12.2024 року.
В решті позову відмовлено.
Не погодившись з судовим рішенням в частині задоволення позовних вимог, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.
За правилами п.3 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримує пенсію за віком згідно п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 09.12.2024.
Однак, період роботи позивача з 12.05.2014 по 26.03.2022 в КНП «Психіатрична лікарня м. Краматорська» на посаді медичної сестри обраховано в одинарному розмірі, без застосування ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
26.02.2025 представник позивача звернулася до відповідача із заявою, в якій просила провести останній перерахунок пенсії із зарахуванням у подвійному розмірі періодів роботи позивача з 12.05.2014 по 26.03.2022 у КНП «Психіатрична лікарня м. Краматорська», відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дати призначення пенсії, а саме з 09.12.2024 року.
Листом № 4087-2629/К-02/8-0200/25 від 28.03.2025 відповідач надав відповідь, що «обчислення страхового стажу за період роботи в психіатричному відділенні в подвійному розмірі з 01.01.2004 згідно Закону №1058 не передбачено. Тому, право на зарахування до стажу ОСОБА_1 відповідно до Закону №1058 періоду роботи у психіатричному відділенні в кратному обчисленні відсутнє».
Не погоджуючись з відмовою у зарахуванні періоду роботи з 12.05.2014 по 26.03.2022 в подвійному розмірі та перерахунку пенсії згідно ст. 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" позивач звернувся до суду з даним позовом.
Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про часткову обгрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.
Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-I, який набув чинності з 01.01.2004, страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених законом. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набуття чинності цим законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим законом.
Статтею 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.
Статтею 1 Закону України "Про психіатричну допомогу" встановлено, що заклад з надання психіатричної допомоги - психіатричний, наркологічний чи інший спеціалізований заклад охорони здоров`я, центр, відділення, кабінет тощо, інші заклади та установи будь-якої форми власності, діяльність яких пов`язана з наданням психіатричної допомоги.
Психіатрична допомога - це комплекс спеціальних заходів, спрямованих на обстеження стану психічного здоров`я осіб на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами, профілактику, діагностику психічних розладів, лікування, нагляд, догляд, медичну та психологічну реабілітацію осіб, які страждають на психічні розлади, у тому числі внаслідок вживання психоактивних речовин.
Відповідно до частини 1 статті 27 Закону України "Про психіатричну допомогу" професійні права, обов`язки лікаря-психіатра, інших працівників, які беруть участь у наданні психіатричної допомоги, у тому числі здійснюють догляд за особами, які страждають на психічні розлади, при наданні психіатричної допомоги встановлюються Основами законодавства України про охорону здоров`я, цим Законом та іншими законами. Лікар-психіатр, інші працівники, які беруть участь у наданні психіатричної допомоги, здійснюють догляд за особами, які страждають на психічні розлади, мають право на пільги, встановлені законодавством України для осіб, зайнятих на важких роботах та з шкідливими і небезпечними умовами праці.
Пунктом 2 Інструкції "Про проведення обов`язкових попередніх та періодичних психіатричних оглядів ", затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.2002 № 12, передбачено, що обов`язковий попередній та періодичний психіатричні огляди проводяться лікарем-психіатром у державних та комунальних психіатричних закладах, закладах охорони здоров`я, що мають у своєму складі спеціалізовані психоневрологічні центри, відділення, кабінети (далі психоневрологічні заклади), та надають психіатричну допомогу за місцем проживання громадян.
За змістом листа Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоров`я України та Пенсійного Фонду України від 29.12.2005 № 625/15-05/039-6, № 10.01.09/2606, № 1691/02-20 заклади охорони здоров`я: протитуберкульозні кабінети, психіатричні кабінети, кабінети інфекційних захворювань, психоневрологічні відділення, психіатричні бригади швидкої допомоги відносяться до таких, час роботи в яких зараховується до стажу роботи в подвійному розмірі.
Із записів у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_2 від 14.10.1987, вбачається наступна інформація про її трудову зайнятість у спірний період:
-запис №22 від 12.05.2014 про прийняття на тимчасову роботу у психіатричне відділення № 2 сестрою медичною палатною;
- запис №23 від 01.09.2014 про переведення на постійну роботу сестрою медичною палатною психіатричного відділення № 2;
Додатково в матеріалах справи міститься довідка №01-16/122 від 15.11.2024, в якій зазначено про те, що з 27.03.2022 по 30.04.2022 позивач перебувала у відпустці без збереження заробітної плати, з 01.05.2022 по 09.08.2022 - на простої, а з 10.08.2022 по теперішній час дія трудового договору призупинена.
Крім того, даний період роботи підтверджується довідкою №01-16/121 від 15.11.2024, видану КНП «Психіатрична лікарня м. Краматорська», у якій зазначено, що позивач у вказаний період роботи виконувала обслуговування психічнохворих за професією сестра медична палатна.
Отже, позивач у спірний період працювала на посаді посаді сестри медичної палатної в КНП "Психіатрична лікарня м. Краматорська".
Таким чином, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що посада сестри медичної палатної, яку позивач обіймала в КНП "Психіатрична лікарня м. Краматорська" у спірний період, дає їй право на пільгове обчислення стажу, передбачене статтею 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а тому, як наслідок дії ГУ ПФУ у Вінницькій області щодо відмови ОСОБА_1 у врахуванні зазначених періодів роботи у подвійному розмірі є протиправними.
Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 03 лютого 2026 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Граб Л.С.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Сторчак В. Ю.    Матохнюк Д.Б.