ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
РІШЕННЯ 
22 червня 2026 року 	Справа № 280/1726/26 м.Запоріжжя	
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чернової Ж.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії
ВСТАНОВИВ:
До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач), в якій позивач просить суд:
визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 28.08.2025 №2383108823, яким ОСОБА_1 відмовлено в перерахунку пенсії – переходу з пенсії по інвалідності на пенсію за віком;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи в КСП «Світанок» з 30.05.1986 по 19.10.1993, а саме 7 років 4 місяці 20 днів та КСП з 1993 року по 2000 рік – 7 років;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 про перерахунок пенсії – перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачу рішенням Головного Управління Пенсійного Фонду України у Запорізькій області № 2383108823 від 28.08.2025 було відмовлено в призначення пенсії, а саме в перерахунку – перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком у зв`язку з відсутністю страхового стажу. Зі змісту вказаного рішення вбачається, що страховий стаж Позивача становить 24 роки 4 місяці 6 днів. Необхідний страховий стаж, визначений частиною першою статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 32 роки За результатами розгляду звернення Позивача до територіальних органів Пенсійного Фонду України з заявою та доданими до неї документами, до страхового стажу Позивача не зараховано колгосп з 30.05.1986 року по 19.10.1993 року, оскільки немає вироблених трудоднів, КСП з 1993 року по 2000 рік немає дати наказу в трудовій книжці, немає вихододнів або іншої інформації, реорганізації. Відповідно до п. 1 ст. 26 ЗУ № 1058, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 32 років по 31 грудня 2025 року. Згідно з п. 3ст. 45 Закону України № 1058 переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з очного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного Фонду. У разі відсутності, починаючи з січня 2018 року страхового стажу передбаченого частиною 1 цієї статті право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи на наявності страхового стажу з 01.01.2025 по 31.12.2025 від 22 до 32 років стажу. За результатами розгляду доданих до заяви документів Управлінням пенсійного фонду в Запорізькій області встановлено, що ОСОБА_1 на дату звернення не набула 32 років страхового стажу встановленого законом, а має страхового стажу 24 роки 4 місяці 6 днів. Не погоджуючись з діями органів пенсійного фонду в частині відмови у перерахунку пенсії – переходу з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, Позивач вимушена звернутися з цім позовом до суду. Просить позовні вимоги задовольнити.
Ухвалою від 09 березня 2026 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі, призначено розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) та без проведення судового засідання.
Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень зазначено, що позивач перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та з 16.11.2023 (період встановлення інвалідності) отримує пенсію по інвалідності (особа з інвалідністю ІІ групи, загальне захворювання) в розмірі 90 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 Закону № 1058, з урахуванням страхового стажу 22 роки 11 місяців 26 днів, в тому числі додатковий стаж 1 рік 4 місяці 16 днів, призначену згідно заяви від 07.12.2023. Звертає увагу, що згідно п. 2.3 Інструкції усі записи у трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення та вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а при звільненні– в день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Крім того, звертає увагу, що відповідно до п. 2.5 Інструкції у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення на іншу постійну роботу, про нагородження, заохочення та інше, виправлення здійснюється адміністрацією того підприємства, де було зроблено відповідний запис. Згідно вимог діючого законодавства, період роботи у колгоспах підтверджується відповідними документами (трудова книжка колгоспника, архівні довідки), із зазначенням встановленого колгоспом річного мінімуму трудової участі, результатів його виконання тощо. 07.12.2023 ОСОБА_1 звернулася із заявою про призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону № 1058. До заяви про призначення пенсії позивачкою було надано, зокрема, трудову книжку колгоспника НОМЕР_1 від 01.01.1987. Органом, що приймав рішення за заявою позивача про призначення пенсії було визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області. Під час призначення пенсії згідно трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 від 01.01.1987 до стажу не зараховано період роботи в колгоспі “Світанок” з 30.05.1986 по 18.10.1993 та період роботи в КСП “Світанок” з 19.10.1993 по 11.05.2000 через неналежне оформлення записів в трудовій книжці (записи про періоди роботи передують даті заповнення трудової книжки, відсутній запис про звільнення з колгоспу “Світанок” та відомості про реорганізацію колгоспу); у розділі “трудова участь у громадському господарстві” відсутні підписи голови колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи, дати документа, печатка колгоспу “Світанок ”, тобто відсутня інформація про встановлений мінімум трудової участі у господарстві та фактично вироблені позивачкою вихододні, що є порушенням Інструкції №162, Інструкції №58, пунктів 5,6 Основних положень. Для зарахування періоду роботи в колгоспі необхідно надати довідку про фактично відпрацьовану кількість трудоднів та встановлений мінімум трудової участі у колгоспі та довідку про реорганізацію колгоспу. У зв`язку з порушенням порядку ведення трудових книжок вказані періоди роботи позивача згідно трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 від 01.01.1987 не зараховані до страхового стажу. Звертаємо увагу, що при цьому період з 05.02.1987 по 01.09.1992 враховано до страхового стажу позивача як догляд за дитиною до 3 років. З наведеного вбачається, що чинним законодавством передбачено можливість підтвердження спірних періодів роботи у разі відсутності відповідних записів або неправильних чи неточних записів у трудовій книжці, проте, жодних допустимих доказів, передбачених Порядком № 637, до заяви про призначення пенсії по інвалідності позивачем надано не було. 22.01.2024 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з заявою про допризначення пенсії у зв`язку з наданими додатковими документами відповідно до Закону № 1058. До заяви позивачкою було надано, зокрема, трудову книжку серії НОМЕР_2 від 10.07.1983. Таким чином, страховий стаж склав 25 років 5 місяців 21 день, в тому числі додатковий стаж 1 рік 4 місяці 16 днів. Надана позивачем з заявою про допризначення пенсії архівна довідка № 05-07/О-2585 від 10.01.2024 не усуває недоліків трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 від 01.01.1987. Отже, підстави для врахування зазначених періодів були відсутні. Відтак, позивач, у разі відсутності документів про стаж роботи з причин, зазначених в абзацах першому та другому пункту 18 Порядку № 637, має можливість згідно зазначених норм права на підтвердження стажу показаннями свідків. Розрахунок пенсійної виплати позивачки здійснено відповідно до наданих документів та у відповідності до вимог діючого законодавства. Враховуючи наведене, розмір пенсії можливо переглянути після надання уточнюючих довідок за періоди роботи, що не були зараховані, відповідно до вимог п. 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу. 21.08.2025 позивачка звернулася із заявою № 5263 щодо переходу з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до ст.26 Закону № 1058, яку в порядку екстериторіальності було розглянуто Головним управлінням. За підсумками розгляду було прийнято рішення від 28.08.2025 про відмову в проведенні перерахунку пенсії за відсутності підстав, а саме у зв`язку з відсутністю наданих додаткових документів. До заяви про перерахунок додані, зокрема, паспорт, довідка ОК-5, довідка про присвоєння ідентифікаційний номеру. Частиною 2 ст. 26 Закону № 1058 передбачено, що у разі відсутності, починаючи 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою ст. 26 Закону 1058, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 63 роки за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року від 22 до 32 років. За результатами розгляду доданих до заяви документів встановлено, що позивачка на дату звернення не набула 32 років страхового стажу, встановлених законом, а має страхового стажу 24 роки 4 місяці 6 дні. Зазначено, що розгляд заяви позивача про призначення пенсії по інвалідності здійснено Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області за принципом екстериторіальності та виконано обрахунок страхового стажу. До страхового стажу не зараховано колгосп з 30.05.1986 по 19.10.1993, немає вироблених трудоднів, КСП з 1993 по 2000 рік немає дати наказу в трудовій книжці, немає вихододнів або іншої інформації, реорганізації. Згідно з п. 2.7 Порядку № 22-1 перерахунок пенсії проводиться у разі надання додаткових документів про стаж, заробітну плату, статутні надбавки та інше. До заяви № 5263 від 21.08.2025 не надано додаткових документів для проведення заявленого перерахунку. овуючи вищевикладене прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 в перерахунку- перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком у зв`язку з відсутністю права. Відповідачем жодним чином не порушені права ОСОБА_1 при реалізації нею права на переведення на пенсію за віком у зв`язку з відсутністю наданих додаткових документів. Право на перехід на пенсію за віком позивачка набуде не раніше 31.03.2030, тобто після досягнення 65 років. Крім того зазначає, що суд не може перебирати компетенцію суб`єктів владних повноважень та досліджувати нові документи, яким не надавалась оцінка, та встановлювати на їх основі наявність чи відсутність права на призначення пенсії. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
Розглянувши матеріали справи, судом установлені наступні обставини.
З матеріалів адміністративної справи судом установлено, що позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та з 02.11.2023 позивачу призначена пенсія по інвалідності (особа з інвалідністю ІІ групи, загальне захворювання), обчисленої відповідно до статтей Закону №1058.
21.08.2025 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою №5263 про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». До заяви про перерахунок додані документи, а саме: паспорт, довідка ОК-5, довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру.
Рішенням Головного управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області о/р НОМЕР_3 від 28.08.2025 позивачу відмовлено в перерахунку – перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком у зв`язку з відсутністю права.
Відповідно до змісту рішення Головного Управління Пенсійного Фонду України у Запорізькій області о/р НОМЕР_3 від 28.08.2025: відповідно до пункту 1 статті 26 Закону №1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 32 років по 31 грудня 2025 року. Згідно з ч.3 ст.45 Закону №1058 переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. У разі відсутності починаючи з січня 2018 року страхового стажу передбаченого частиною 1 цієї статті право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу з 01.01.2025 по 31.12.2025 від 22 до 32 років стажу. 
За результатами розгляду доданих до заяви документів встановлено, що заяниця на дату звернення не набула 32 року страхового стажу встановлених законом, а має страхового стажу 24 роки 4 місяці 6 днів. 
Не зараховано колгосп з 30.05.1986 по 19.10.1993 немає вироблених трудоднів, КСП з 1993 по 2000 немає дати наказу в трудовій книжці, немає вихододнів або іншої інформації, реорганізації.
Відповідно до інформації, що міститься в трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 01.01.1987, позивачка: 30.05.1986 прийнята в члени колгоспа «Рассвет» (наказ №9 від 30.05.1986);
19.10.1993 КСП «Світанок» є правонаступником колгоспу «Рассвет»; 
05.11.2000 звільнена з членів КСП «Світанок» згідно ст. 38 КЗпПУ (наказ №16 від 05.11.2000);
19.05.2002 призначена соціальна допомога по безробіттю відповідно до п. 2 ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»;
21.08.2002 припинена виплата соціальної допомоги по безробіттю відповідно до п. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»;
22.08.2002 прийнята на посаду молодшої медичної сестри Переможненського фельдшерського пункту Василівської ЦРБ (наказ №51 параграф 1 від 21.08.2002);
31.03.2004 звільнена за згодою сторін відповідно п. 1 ст. 36 КЗпП України (наказ №15 параграф 3 від 23.03.2004);
12.05.2004 розпочато виплата соціальної допомоги по безробіттю; 
08.04.2005 припинена виплата соціальної допомоги по безробіттю відповідно до ст. 31 п. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»;
09.04.2005 прийнята на посаду повара в Селянське (фермерське господарство) «Наталі» (наказ №22 від 01.04.2005); 
31.08.2006 звільнена за згодою сторін відповідно до ст. 36 КЗпП України (наказ №26 від 31.08.2006);
04.09.2006 прийнята на посаду оператора поштового зв`язку 1 класу ППЗ №2 с. Переможне (наказ №227-к від 04.09.2006); 
02.10.2006 у зв`язку з реорганізацією мережі поштового зв`язку, Василівський вузол поштового зв`язку Запорізької дирекції Українського державного підприємства «Укрпошта» з 01.01.06 реорганізовано в центр поштового зв`язку № 3 м. Василівка Запорізької дирекції Українського державного підприємства «Укрпошта» (наказ ЗД УДППЗ «Укрпошта» №162 від 25.07.2006); 
02.10.2006 продовжує роботу в центрі поштового зв`язку № 3 м. Василівка Запорізької дирекції Українського державного підприємства «Укрпошта» на посаді оператора поштового зв`язку 1-го класу ППЗ №2 с. Переможне ч. 3 ст. 36 КЗпП України (наказ №5-к від 02.10.2006); 
01.05.2008 переведена на посаду начальника ВПЗ Переможне (наказ №233 від 09.06.2008);
01.04.2010 переведена листоношою 2го класу у ВПЗ №6 (наказ №154-к від 01.04.2010);
01.03.2012 у відповідності до вимог до вимог Класифікатора професій ДК003-2010 та нової редакції розділу «Поштовий зв`язок» Довідника кваліфікаційних характеристик працівників галузі зв`язку, затверджений наказом Державної адміністрації зв`язку від 31.05.2011 року № 55 «Про введення нової редакції розділу «Поштовий зв`язок» Довідника кваліфікаційних характеристик працівників галузі зв`язку змінена назва посади з «листоноша» на «листоноша/ поштарі» (наказ №118 віл 02.03.2012);
01.09.2023 переміщений з Запорізької дирекції АТ «Укрпошта» в АТ «Укрпошта» з підстав централізації на рівень АТ «Укрпошта»; 
15.09.2023 звільнена за угодою сторін п. 1 ст. 36 КЗпП України (наказ №74_07/к від 14.09.2023).
Окрім того, трудова книжка позивача містить відомості про трудову участь позивача у колгоспі у періоди її роботи, а саме:
1986 рік – прийнятий річний мінімум трудової участі 152 днів, виконання річного мінімуму трудової участі 152 днів;
1987 рік – прийнятий річний мінімум трудової участі 220 днів, виконання річного мінімуму трудової участі 139 днів; причина невиконання річного мінімуму трудовї участі – пов. причина наказ №1 від 29.01.88;
1988 рік – прийнятий річний мінімум трудової участі 220 днів, виконання річного мінімуму трудової участі 170 днів; причина невиконання річного мінімуму трудовї участі – пов. причина наказ №1 від 16.01.89;
1989 рік – прийнятий річний мінімум трудової участі 220 днів, виконання річного мінімуму трудової участі 138 днів; причина невиконання річного мінімуму трудовї участі – пов. причина наказ №1 від 12.01.90;
1990 рік – декретна відпустка; причина невиконання річного мінімуму трудовї участі – пов. причина наказ №2 від 25.01.91;
1991 рік – прийнятий річний мінімум трудової участі 200 днів, виконання річного мінімуму трудової участі 289 днів;
1992 рік – прийнятий річний мінімум трудової участі 200 днів, виконання річного мінімуму трудової участі 301 днів;
1993 рік – прийнятий річний мінімум трудової участі 200 днів, виконання річного мінімуму трудової участі 319 днів;
1994 рік – прийнятий річний мінімум трудової участі 200 днів, виконання річного мінімуму трудової участі 341 днів;
1995 рік – прийнятий річний мінімум трудової участі 200 днів, виконання річного мінімуму трудової участі 329 днів;
1996 рік – прийнятий річний мінімум трудової участі 200 днів, виконання річного мінімуму трудової участі 344 днів;
1997 рік – прийнятий річний мінімум трудової участі 200 днів, виконання річного мінімуму трудової участі 331 днів;
1998 рік – прийнятий річний мінімум трудової участі 200 днів, виконання річного мінімуму трудової участі 285 днів;
1999 рік – прийнятий річний мінімум трудової участі 200 днів, виконання річного мінімуму трудової участі 312 днів;
2000 рік – прийнятий річний мінімум трудової участі 170 днів, виконання річного мінімуму трудової участі 181 днів.
Відповідно до архівної довідки № 05-07/0-2585 від 10.01.2024 Державного архіву Запорізької області, рішенням правління колгоспу «Рассвєт» с. Широке Василівського району Запорізької області від 10.01.1986 (протокол 1) був встановлений мінімум вихододнів за 1986 рік: чоловікам - 300; жінкам – 250. Рішенням правління колгоспу «Рассвєт» с. Широке Василівського району Запорізької області від 25 серпня 1989 року (протокол № 16) був встановлений мінімум вихододнів за 1989 рік працюючим пенсіонерам: чоловікам 180, жінкам 120. Підстава: Р-4506, оп. 1, спр. 423, арк. 3, спр. 435, арк.43. Також, в довідці зазначено, що в протоколах засідань правління та загальних зборів уповноважених членів колгоспу «Рассвєт» (з 1993 р. – КСП «Світанок»). Широке Василівського району Запорізької області за 1987-1988 рр., 1990-2000 рр. відомості про встановлений мінімум вихододнів відсутні. Документи з особового складу (книги обліку вихододнів колгоспників) колгоспу «Рассвєт» (з 1993 рр. – КСП «Світанок») с. Широке Василівського району Запорізької області за 1986-2000 рр. на зберігання до Державного архіву Запорізької області не надходили, у зв`язку з чим надати довідки про заробітну плату та відпрацьовані вихододні ОСОБА_1 немає можливості.
Згідно з архівною довідкою № 05-07/0-2585 від 10.01.2024 Державного архіву Запорізької області, у протоколах засідань правління та загальних зборів уповноважених членів колгоспу «Рассвєт» (з 1993 р. – КСП «Світанок») с. Широке Василівського району Запорізької області за 1986-1990 рр., 1992-1997 рр., значиться: 
ОСОБА_2 (так у документах російською мовою) прийнята в члени колгоспу (протокол засідання правління від 30.05.1986 № 9, протокол загальних зборів уповноважених членів колгоспу від 25.07.1986 №3);
ОСОБА_2 (так у документах російською мовою) надано відпустку без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до досягнення неї півтора року до 05.08.1988 (протокол засідання правління від 03.04.1987 №6); 
ОСОБА_3 (так у документах російською мовою) значиться у списку колгоспників, які не відпрацювали мінімум вихододнів з поважної причини в 1987 році (протокол засідання правління від 29.01.1988 №1); 
ОСОБА_3 (так у документах російською мовою) значиться у списку колгоспників, які не відпрацювали мінімум вихододнів з поважної причини в 1988 році (протокол засідання правління від 03.02.1989 №2);
ОСОБА_3 (так у документах російською мовою) надано частково оплачувану відпустку по догляду за дитиною з 27.10.1989 по 02.09.1990 (протокол засідання правління від 29.09.1989 №18);
ОСОБА_3 (так у документах російською мовою) надано додаткову відпустку без збереження заробітної плати по догляду за дитиною з 02.09.1990 по 02.03.1991 до досягнення нею півтора року (протокол засідання правління від 29.09.1989 № 18); 
ОСОБА_3 (так у документах російською мовою) нараховані декретні за 134 дні у сумі 494 карбованців 72 копійки (протокол засідання правління від 12.01.1990 №1); 
ОСОБА_3 (так у документах російською мовою) значиться у списку колгоспників, які не відпрацювали мінімум вихододнів з поважної причини з 1989 (протокол засідання правління від 26.01.1990 № 2, протокол загальних зборів уповноважених членів колгоспу від 27.01.1990 №1); 
ОСОБА_3 (так у документах російською мовою) надано частково оплачувану відпустку по догляду за дитиною (протокол засідання правління від 08.06.1990 № 12); 
ОСОБА_2 (так у документах російською мовою) значиться завідуючою Переможнянським клубом (протокол засідання правління від 14.02.1992 № 3); 
ОСОБА_3 (так у документах російською мовою) значиться кухарем від.№2 (протокол засідання правління від 01.08.1992 №15); 
ОСОБА_3 (так у документах російською мовою) значиться кухарем від.№2 (протокол засідання правління від 17.04.1993 №6);
ОСОБА_3 (так у документах російською мовою) значиться завідуючою їдальні (протокол правління від 03.09.1993 № 15); 
ОСОБА_3 (так у документах російською мовою) надано двотижневу відпустку без збереження заробітної плати по догляду за дітьми до 12 років з 1 жовтня 1993 р. (проткол засідання правління від 15.10.1993 №18);
ОСОБА_4 (так у документах російською мовою) значиться телятицею (прокол засідання правління від 25.11.1994 №16); 
ОСОБА_3 (так у документах російською мовою) надано відпустку з 11 грудня 1995 року (прокол засідання від 15.12.1995 № 17);
ОСОБА_3 (так у документі) надано відпустку з 10 грудня 1996 року (прокол засідання правління від 19.12.1996 №15); 
ОСОБА_1 (так у документі) відкликана з відпустки (протокол засідання правління від 19.12.1996 № 15); 
ОСОБА_1 (так у документі), значиться телятницею (протокол засідання правління від 04.03.1997 №3);
ОСОБА_1 (так у документі) надано відпустку з 01 травня 1997 року (протокол засідання правління від 29.05.1997 № 4);
ОСОБА_1 (так у документі) значиться обліковцем (протокол засідання правління від 12.03.1999 №4); 
ОСОБА_1 (так у документі) надано відпустку з 25 квітня 1999 р. (протокол засідання правління від 27.04.1999 № 5); 
ОСОБА_1 (так у документі) значиться обліковцем МТФ № 2 (протокол засідання правління від 27.04.1999 № 5); 
ОСОБА_1 (так у документі) значиться завідуючою ферми (протокол засідання правління від 18.01.2000 №2); 
Огійчук Н.В. (так у документі) надано відпустку з 20 травня 2000 року (протокол засідання правління від 30.05.2000 № 12); 
ОСОБА_1 (так у документі) виключена з членів КСП (протокол зборів уповноважених членів КСП від 08.07.2000 №5); 
ОСОБА_1 (так у документі) рекомендована загальним зборам до звільнення з членів КСП (протокол засідання від 28.09.2000 № 15);
ОСОБА_1 (так у документі) рекомендована загальним зборам до звільнення з членів КСП з 05.11.2000 (протокол засідання від 31.10.2000 № 16).
Підстава: Р-4506, оп., спр.423, арк.58 зв, спр.424, арк.1 зв., спр.428, арк.39 зв., спр.431, арк. 1 зв., спр.434, арк.12 зв., спр.435, арк.57, спр.436, арк.3 зв., 9, 52, спр.437, арк.4, спр.440, арк.16, спр.441, арк.43, спр.442, арк.34, спр.443, арк. 43, 53 зв., спр.446, арк.55, спр. 448, арк.49, спр.451, арк. 30 зв., спр.452, арк.13 зв., спр.453, арк.2, спр.457, арк.18 зв., спр.458, арк.2, 4, спр.460, арк.2, 38, спр.461, арк.15, 462, арк.7 зв., 11.
Позивач, не погодившись з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, яким відмовлено в перерахунку пенсії – переходу з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, та з вимогами про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до її страхового стажу періоди роботи в КСП «Світанок» з 30.05.1986 по 19.10.1993, а саме 7 років 4 місяці 20 днів та КСП з 1993 року по 2000 рік – 7 років, зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву про перерахунок пенсії – перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, звернулась з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV).
Частиною 1 статті 9 Закону №1058-IV передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Стаття 4 Закону №1058-IV визначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема: види пенсійного забезпечення, умови участі в пенсійній системі чи їх рівнях, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Частиною 2 статті 24 Закону №1058-IV встановлено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Статтею 26 Закону №1058-VI визначено умови призначення пенсії за віком.
Так, відповідно до ст. 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років.
Згідно із ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Порядок ведення трудових книжок колгоспників визначався постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 № 310 «Про трудові книжки колгоспників» (далі - Постанова № 310).
Згідно з п.п. 1, 2 Постанова №310, трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспів з моменту прийняття їх в члени колгоспу.
Відповідно до п.п.5, 6 Постанови №310, до трудової книжки колгоспника заносились наступні дані, зокрема: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по-батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про членство в колгоспі: прийом до членів колгоспу, припинення членства в колгоспі; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, припинення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий у колгоспі річний мінімум участі в громадському господарстві, його виконання; причини невиконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві; на підставі чого внесено запис (дата і номер), відомості про нагородження та заохочення.
Всі записи в трудовій книжці завіряються в усіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженого правлінням колгоспу особи та печаткою.
Відповідальність за організацію роботи по веденню, обліку, зберігання та видачі трудових книжок покладено на голову колгоспу. Відповідальність за своєчасність та правильність заповнення трудових книжок несе спеціально уповноважена правлінням колгоспу особа (п. 13 Постанови № 310).
Згідно з пунктом 14 Постанови № 310 правління колгоспів вживають заходи щодо строгого дотримання встановленого порядку ведення трудових книжок, забезпечення кадрів працівників, які ведуть трудові книжки, підготовленими до такої роботи особами, забезпечують належне зберігання архівних документів, які стосуються трудової діяльності колгоспників.
Отже, виходячи з наведеного можна дійти висновку про те, що трудова діяльність членів колгоспів підтверджується трудовою книжкою колгоспника встановленого зразка, що є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів, та до якої вносяться відомості, зокрема про прийом на роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, а також трудову участь у громадському господарстві (встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімуму трудової участі).
З рішення ГУ ПФУ в Запорізькій області № 2383108823 від 28.08.2025 вбачається, що позивачу відмовлено в перерахунку – перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком у зв`язку з відсутністю права. За результатами розгляду доданих до заяви документів встановлено, що заяниця на дату звернення не набула 32 року страхового стажу встановлених законом, а має страхового стажу 24 роки 4 місяці 6 днів. Не зараховано колгосп з 30.05.1986 по 19.10.1993 немає вироблених трудоднів, КСП з 1993 по 2000 немає дати наказу в трудовій книжці, немає вихододнів або іншої інформації, реорганізації.
Судом установлено, що трудова книжка позивача серії НОМЕР_1 від 01.01.1987, містить, зокрема, такі записи про її роботу: 30.05.1986 прийнята в члени колгоспа «Рассвет» (наказ №9 від 30.05.1986); 19.10.1993 КСП «Світанок» є правонаступником колгоспу «Рассвет»; 05.11.2000 звільнена з членів КСП «Світанок» згідно ст. 38 КЗпПУ (наказ №16 від 05.11.2000).
На 18, 19, 20 сторінках вказаної трудової книжки міститься інформація щодо кількості відпрацьованих позивачем річних мінімумів, а саме:
1986 рік – прийнятий річний мінімум трудової участі 152 днів, виконання річного мінімуму трудової участі 152 днів;
1987 рік – прийнятий річний мінімум трудової участі 220 днів, виконання річного мінімуму трудової участі 139 днів; причина невиконання річного мінімуму трудовї участі – пов. причина наказ №1 від 29.01.88;
1988 рік – прийнятий річний мінімум трудової участі 220 днів, виконання річного мінімуму трудової участі 170 днів; причина невиконання річного мінімуму трудовї участі – пов. причина наказ №1 від 16.01.89;
1989 рік – прийнятий річний мінімум трудової участі 220 днів, виконання річного мінімуму трудової участі 138 днів; причина невиконання річного мінімуму трудовї участі – пов. причина наказ №1 від 12.01.90;
1990 рік – декретна відпустка; причина невиконання річного мінімуму трудовї участі – пов. причина наказ №2 від 25.01.91;
1991 рік – прийнятий річний мінімум трудової участі 200 днів, виконання річного мінімуму трудової участі 289 днів;
1992 рік – прийнятий річний мінімум трудової участі 200 днів, виконання річного мінімуму трудової участі 301 днів;
1993 рік – прийнятий річний мінімум трудової участі 200 днів, виконання річного мінімуму трудової участі 319 днів;
1994 рік – прийнятий річний мінімум трудової участі 200 днів, виконання річного мінімуму трудової участі 341 днів;
1995 рік – прийнятий річний мінімум трудової участі 200 днів, виконання річного мінімуму трудової участі 329 днів;
1996 рік – прийнятий річний мінімум трудової участі 200 днів, виконання річного мінімуму трудової участі 344 днів;
1997 рік – прийнятий річний мінімум трудової участі 200 днів, виконання річного мінімуму трудової участі 331 днів;
1998 рік – прийнятий річний мінімум трудової участі 200 днів, виконання річного мінімуму трудової участі 285 днів;
1999 рік – прийнятий річний мінімум трудової участі 200 днів, виконання річного мінімуму трудової участі 312 днів;
2000 рік – прийнятий річний мінімум трудової участі 170 днів, виконання річного мінімуму трудової участі 181 днів.
Тобто, трудовою книжкою позивача підтверджено встановлені мінімуми та кількість вироблених трудоднів за 1986-2000 роки, та позивачем було виконано річний мінімум вихододнів.
Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що дані трудової книжки позивача (в цій частині спірних періодів) містять неправдиві або недостовірні відомості.
Інформація про щодо кількості відпрацьованих позивачем річних мінімумів засвідчена печатками, містить інформацію щодо підстав внесення відповідних даних.
У відповідному розділі трудової книжки колгоспника позивача відсутні записи про невиконання без поважних причин встановленого мінімуму трудової діяльності в громадському господарстві.
Суд зазначає, що згідно частин першої, другої статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.
Наведені положення свідчать про те, що єдиною підставою для не врахування до трудового стажу часу роботи колгоспника за фактичною тривалістю є невиконання встановленого мінімуму трудової участі саме без поважних причин.
Суд звертає увагу на те, що вказані записи в трудовій книжці зроблено в хронологічній послідовності, відсутні ознаки підчисток та підробок, у відповідній графі наведені підстави для внесення відповідних записів, які завірені печатками та підписами уповноваженої особи.
Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що дані трудової книжки позивача містять неправдиві або недостовірні відомості.
Слід зазначити, що відповідно до частини третьої статті 44 Закону України №1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Згідно з частиною першою статті 101 Закону України № 1788-XII органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Отже, враховуючи вищенаведене, у випадку виникнення сумнівів щодо достовірності поданих особою документів відповідач наділений правом звернення до державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій з метою отримання інформації, необхідної для здійснення їхньої діяльності. Однак, відповідач таким правом не скористалося.
Згідно із висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.
Положеннями Закону №1058-ІV передбачено, що підставою для призначення пенсії визначено наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Суд зауважує на тому, що не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальною обставиною є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.
Відповідний правовий висновок сформульовано в постанові Верховного Суду від 06 березня 2018 року у справі №754/14989/15-а (адміністративне провадження №К/9901/11030/18).
З аналізу вказаних нормативно-правових актів випливає, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств, тому, її не належне ведення не може позбавити позивача права на включення спірного періоду роботи до її страхового стажу і на отримання пенсії з врахуванням такого періоду.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №677/277/17.
Таким чином, працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.
Суд зазначає, що законодавець пов`язує необхідність підтвердження трудового стажу для призначення пенсії лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи за певні періоди роботи.
Суд звертає увагу, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії.
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21 лютого 2020 у справі №291/99/17, який в силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України враховуються судом при розгляді цієї справи.
Відтак, суд критично оцінює доводи відповідача про неможливість зарахування страхового стажу позивача періодів її роботи у колгоспі «Рассвет» та КСП «Світанок» з підстав неналежного оформлення окремих записів у трудовій книжці колгоспника.
Суд зазначає, що трудова книжка колгоспника серії НОМЕР_1 від 01.01.1987 містить записи про прийняття позивача 30.05.1986 у члени колгоспу «Рассвет», про те, що з 19.10.1993 КСП «Світанок» є правонаступником колгоспу «Рассвет», а також про звільнення позивача з членів КСП «Світанок» з 05.11.2000 на підставі наказу №16 від 05.11.2000.
Крім того, трудова книжка містить відомості про трудову участь позивача у громадському господарстві за 1986–2000 роки, із зазначенням прийнятого річного мінімуму трудової участі, фактично виконаної кількості трудоднів, причин невиконання мінімуму в окремі роки з поважних причин та підстав внесення відповідних записів.
Посилання відповідача на відсутність у трудовій книжці окремих реквізитів, зокрема дати наказу, відомостей про реорганізацію або належного оформлення окремих записів, не може бути самостійною та достатньою підставою для неврахування спірних періодів, оскільки обов`язок щодо правильного ведення трудових книжок покладався на адміністрацію відповідного господарства, а не на працівника. Позивач не може нести негативні наслідки неналежного ведення трудової книжки роботодавцем або правлінням колгоспу.
При цьому суд враховує, що позивач вчинила всі можливі дії щодо підтвердження спірного періоду роботи.
Так, архівна довідка Державного архіву Запорізької області №05-07/О-2585 від 10.01.2024 додатково підтверджує факт перебування позивача у трудових відносинах із колгоспом «Рассвет» та КСП «Світанок», оскільки у протоколах засідань правління та загальних зборів уповноважених членів колгоспу/КСП зафіксовано відомості про прийняття позивача у члени колгоспу, надання їй відпусток, перебування на відповідних посадах, виконання робіт, а також виключення з членів КСП. Таким чином, архівна довідка підтверджує відомості трудової книжки щодо фактичної трудової діяльності позивача в спірний період.
Доводи відповідача про необхідність подання додаткової довідки про фактично відпрацьовану кількість трудоднів та встановлений мінімум трудової участі суд відхиляє, оскільки такі відомості містяться безпосередньо у трудовій книжці колгоспника. При цьому архівною установою повідомлено, що книги обліку вихододнів колгоспників за 1986–2000 роки на зберігання не надходили, у зв`язку з чим отримання позивачем додаткової довідки є об`єктивно неможливим. За таких обставин покладення на позивача обов`язку подати документи, які фактично відсутні в архіві, є надмірним формалізмом.
Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що позивач у спірні періоди не працювала у колгоспі «Рассвет» чи КСП «Світанок», не була членом відповідного господарства або без поважних причин не виконувала встановлений мінімум трудової участі. Натомість сукупність наявних у справі доказів підтверджує факт трудової діяльності позивача в спірні періоди.
З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що до страхового стажу позивача підлягають зарахуванню період роботи позивача з 30.05.1986 по 18.10.1993 у колгоспі «Рассвет» та період роботи з 19.10.1993 по 05.11.2000 у КСП «Світанок», однак відповідач неправомірно не зарахував ці періоди роботи до страхового стажу позивача.
При цьому у відзиві на позовну заяву відповідач повідомив, що період з 05.02.1987 по 01.09.1992 враховано до страхового стажу позивача як догляд за дитиною до 3 років.
Таким чином, під час повторного розгляду заяви відповідач повинен врахувати спірні періоди роботи із недопущенням подвійного зарахування одних і тих самих календарних періодів, які вже були включені до страхового стажу позивача.
Відповідно до частини 3 статті 45 Закону №1058-IV, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
Оскільки оскаржуване рішення прийнято без урахування належних доказів трудової діяльності позивача в спірні періоди, воно підлягає скасуванню, а заява позивача від 21.08.2025 повторному розгляду з урахуванням висновків суду.
При цьому суд підкреслює, що адміністративний суд не підміняє собою орган влади та не втручається у його дискреційні повноваження.
Таким чином суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача є визнання протиправним та скасування рішення Головного Управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області від 28.08.2025 №2383108823, яким ОСОБА_1 відмовлено в перерахунку пенсії – переходу з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 30.05.1986 по 18.10.1993 у колгоспі «Рассвет» та період роботи з 19.10.1993 по 05.11.2000 у КСП «Світанок», з урахуванням періодів, які вже зараховані до страхового стажу, та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.08.2025 про перерахунок пенсії – перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком.
Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частина друга статті 2 КАС України передбачає, що у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень, суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Враховуючи з`ясовані обставини, досліджені матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.
Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», доказів понесення нею інших судових витрат до суду не подано, тому виходячи з положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат не здійснюється. 
Керуючись ст.ст.2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання/ перебування: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 158-Б, код ЄДРПОУ 20490012) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного Управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області від 28.08.2025 №2383108823, яким ОСОБА_1 відмовлено в перерахунку пенсії – переходу з пенсії по інвалідності на пенсію за віком.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 30.05.1986 по 18.10.1993 у колгоспі «Рассвет» та період роботи з 19.10.1993 по 05.11.2000 у КСП «Світанок», з урахуванням періодів, які вже зараховані до страхового стажу.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.08.2025 про перерахунок пенсії – перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком.
У задоволенні решти вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ж.М. Чернова