ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

08 червня 2026 року	Справа №160/7141/26 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М. 
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

24.03.2026 року представник ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, в якій просить:
визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (ЄДРПОУ 20632802), викладені у рішенні №046950005446 від 05.02.2026р. про відмову у призначенні ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), пенсії за віком на пільгових умовах, та у не зарахуванні до пільгового страхового стажу ОСОБА_1 за Списком 2 періодів роботи: з 12 березня 1991 року по 08.09.1992р., з 03.12.1992 р. по 20.08.2018р., з 12.10.2019р. по 25.08.2024р.
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ 21910427) зарахувати у пільговий страховий стаж роботи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за Списком №2 ці періоди з моменту виникнення у ОСОБА_1 права на пенсію за віком на пільгових умовах та призначити Позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до поданої ним 28.01.2026 року заяви про призначення пенсії.
В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що ОСОБА_1 28.01.2026 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", надавши документи, що підтверджують наявний пільговий стаж.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №046950005446 від 05.02.2026 року ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки відсутній необхідний пільговий стаж.
ОСОБА_1 вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №046950005446 від 05.02.2026 року року щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки до його пільгового стажу не зараховано періоди роботи: з 12.03.1991 року по 08.09.1992 року, з 03.12.1992 по 20.08.2018 року, з 12.10.2019 по 25.08.2024 року, у зв`язку з чим представник позивача звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.03.2026 року для розгляду адміністративної справи №160/7141/26 визначено суддю Олійника В.М.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.03.2026 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
30.03.2026 року на адресу відповідача направлено ухвалу про відкриття провадження по справі та примірник позовної заяви з додатками.
31.03.2026 року відповідачем отримано ухвалу про відкриття провадження по справі та примірник позовної заяви з додатками, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа в системі "Електронний суд", яка міститься в матеріалах справи.
13.04.2026 року на адресу суду від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача-2 з позовними вимогами, викладеними в позовній заяві, не погоджується та вважає їх необґрунтованими з наступних підстав.
28.01.2026 року ОСОБА_1 звернувся з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058 до Головного управління в Дніпропетровській області (за місцем проживання).
За принципом екстериторіальності Головним управлінням розглянуто заяву та додані до неї документи та прийнято рішення №046950005446 про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до пункту2 частини2 статті 114 Закону №1058.
Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058 пенсія за віком на пільгових умовах призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.
Пунктом 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №1451/11731, визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку (додаток № 5), передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.
У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.
Пунктом 1 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 №18 1 визначено процедуру підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи, зокрема, для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлену для окремої категорії працівників, у разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника. Пунктом 3 зазначеного Порядку визначено, що підтвердження періодів роботи, зокрема, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії.
Вік позивача становить 55 років.
Страховий стаж - 37 років 07 місяців 18 днів.
Пільговий стаж по Списку № 2 - 0 років 11 місяців 05 днів.
До пільгового стажу по Списку №2 не враховано період роботи згідно довідки (№174/473 від 31.07.2025) з 12.10.2019 по 25.08.2024, оскільки згідно переліку посад, які додані до наказу про підсумки проведення атестації робочих місць від 21.08.2019 №578 атестація проведена по дільницях (відділеннях) та по номеру робочого місця, проте в пільговій довідці відсутня інформація на якій дільниці працював заявник та яке робоче місце займав.
До пільгового стажу по Списку № 2 не враховано періоди роботи згідно даних архівної довідки (№ К-21/2-09/1135 від 01.09.2025), оскільки форма довідки не відповідає додатку 5.
Документами долученими до заяви не підтверджено, що підприємство ліквідоване. 
Рішення Комісії відсутнє.
Отже, право на призначення пенсії відповідно пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058 позивач не має, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.
З урахуванням викладеного, представник відповідача-2 просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
Протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття провадження, відповідач-1 відзиву на позовну заяву не надав, із заявами та клопотаннями на адресу суду не звертався.
Відповідно до частини 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Відповідно до частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи вищезазначене, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
Судом встановлено, що згідно записів трудової книжки серія НОМЕР_2 від 27.07.1988 року ОСОБА_1 :
Наказом (розпорядженням) від 18 липня 1988 року №539 по Дніпровському ордена Леніна металургійному комбінату ім..Ф.Е.Дзержинського «Кисличный Анатолий Иванович» (так у документах) ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийнятий машиністом крану металургійного виробництва ливарного двору 2чм 2 розряду доменного цеху з 21 липня 1988 року;
Наказом (розпорядженням) від 03 листопада 1988 року №1054 по Дніпровському ордена Леніна металургійному комбінату ім. Ф.Е. Дзержинського « ОСОБА_2 » (так у документі) звільнений у зв`язку з призовом на військову службу з 03 листопада 1988 року;
Наказом (розпорядженням) від 18 лютого 1991 року №181 по Дніпровському ордена Леніна металургійному комбінату ім. Ф.Е.Дзержинського «Кисличный Анатолий Иванович» (так у документах) ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийнятий машиністом крану металургійного виробництва 3 чм 2 розряду сортопрокатного цеху з 12 березня 1991 року;
Наказом (розпорядженням) від 08 вересня 1992 року №181 по Дніпровському ордена Леніна металургійному комбінату ім.Ф.Е.Дзержинського «Кисличный Анатолий Иванович» (так у документах) звільнений за власним бажанням з 08 вересня 1992 року;
Наказом (розпорядженням) від 17 листопада 1992 року №1765 по Дніпровському ордена Леніна металургійному комбінату ім.Ф.Е.Дзержинського «Кисличный Анатолий Иванович» (так у документах), ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийнятий помічником машиніста крану металургійного виробництва 4чм 1 розряду агловиробництва цеху шихтопідготовки з 03 грудня 1992 року.
Розпорядженням від 12 грудня 1994 року №243 по цеху переведений машиністом крану металургійного виробництва 6чм 1 розряду агловиробництва цеху шихтопідготовки з 12 грудня 1994 року;
Наказом від 12 грудня 2006 року №1002 по комбінату переведений машиністом крану металургійного виробництва 6 розряду цеху підготовки з шихти з 23 січня 2007 року;
Наказом від 20 жовтня 2011 року №839 по комбінату та наказом (розпорядженням) від 20 жовтня 2011 року №211 прийнятий машиністом крану металургійного виробництва 6 чм. розряду рудного двору агломераційного цеху №2 з 01 листопада 2011 року;
Наказом (розпорядженням) від 20 серпня 2018 року №1265 по публічному акціонерному товариству «Дніпровський металургійний комбінат» ОСОБА_1 звільнений за угодою сторін п. 1 ст. 36 КЗпП України з 20 серпня 2018 року.
Згідно довідки ПАТ «Южкокс» "Про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" №174/473 від 31.07.2025 року ОСОБА_1 працює повний робочий день у ПАТ «Южкокс» з 12.10.2019 по 31.07.2025 року посада: машиніст мостового перевантажувача в вуглепідготовчого цеху, що передбачено Списком №2 (розділ IV, позиція 8159 ДК 003-2010).
28.01.2026 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", надавши документи що підтверджують наявний пільговий стаж.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №046950005446 від 05.02.2026 року ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки відсутній необхідний пільговий стаж.
Додатково повідомлено, що Пунктом 1 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 №18 1 визначено процедуру підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи, зокрема, для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлену для окремої категорії працівників, у разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника. Пунктом 3 зазначеного Порядку визначено, що підтвердження періодів роботи, зокрема, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії.
Вік позивача становить 55 років.
Страховий стаж - 37 років 07 місяців 18 днів.
Пільговий стаж по Списку № 2 - 0 років 11 місяців 05 днів.
До пільгового стажу по Списку №2 не враховано період роботи згідно довідки (№174/473 від 31.07.2025) з 12.10.2019 по 25.08.2024, оскільки згідно переліку посад, які додані до наказу про підсумки проведення атестації робочих місць від 21.08.2019 №578 атестація проведена по дільницях (відділеннях) та по номеру робочого місця, проте в пільговій довідці відсутня інформація на якій дільниці працював заявник та яке робоче місце займав.
До пільгового стажу по Списку № 2 не враховано періоди роботи згідно даних архівної довідки (№ К-21/2-09/1135 від 01.09.2025), оскільки форма довідки не відповідає додатку 5.
Документами долученими до заяви не підтверджено, що підприємство ліквідоване. 
Рішення Комісії відсутнє.
ОСОБА_1 вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №046950005446 від 05.02.2026 року ОСОБА_1 вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №046950005446 від 05.02.2026 року щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки до його пільгового стажу не зараховано періоди роботи: з 12.03.1991 року по 08.09.1992 року, з 03.12.1992 по 20.08.2018 року, з 12.10.2019 по 25.08.2024 року, у зв`язку з чим представник позивача звернулася до суду з цим позовом. щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки до його пільгового стажу не зараховано періоди роботи: з 12.03.1991 року по 08.09.1992 року, з 03.12.1992 по 20.08.2018 року, з 12.10.2019 по 25.08.2024 року, у зв`язку з чим представник позивача звернулася до суду з цим позовом.
Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За приписами пунктів 1, 6 частини 1 статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Частиною 4 статті 24 Закону №1058-IV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Згідно з вимогами частин 1, 2 статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Як передбачено частиною 1 статті 114 Закону №1058-ІV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Згідно пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058 передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону:
жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Аналогічне положення міститься також і в статті 48 Кодексу законів про працю України, згідно з якою трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року, передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. 
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Згідно з пунктом 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Наказом Міністерства праці України №58 від 29.07.1993 року затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників.
Згідно пункту 1.1 Інструкції, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. До трудової книжки вносяться відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди (п.п.2.2 Інструкції).
Записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону (пункт 2.3 Інструкції).
Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення (пункт 2.4. Інструкції).
Аналогічні вимоги містила Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 №162.2.10. Окрім того, відповідно до вимог пункту 2.10 цієї Інструкції зазначено, що у розділі "Відомості про роботу", "Відомості про нагородження", "Відомості про заохочення" трудової книжки (вкладиша) закреслення раніше внесених неточних або неправильних записів не допускається. У разі необхідності, наприклад, зміни запису відомостей про роботу після зазначення відповідного порядкового номеру, дати внесення запису в графі 3 пишеться: "Запис за № таким-то недійсний".
Відповідності до пункту 2.4 Інструкції "Про порядок ведення трудових книжок працівників", затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 року, у графі 2 трудової книжки записується "05.01.1993".
Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.
Таким чином, здійснення записів у трудовій книжці власником або уповноваженим ним органом покладено на останніх, а не на працівника, а отже, відповідальність за неправильність вчиненого запису чи інших відомостей не може бути перекладена на працівника та позбавляти його права на врахування трудового стажу, який враховується для призначення пенсії.
Отже, формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.
При цьому суд зазначає, що у відповідності до розділів ІІІ, ІV Порядку №22-1, відповідач наділений повноваженнями самостійно отримати необхідні документи, що відповідає принципу належного урядування і націлено на забезпечення органами Пенсійного фонду України реалізації громадянами їх конституційного права на пенсійне забезпечення.
Згідно зі статтею 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.
Зловживанням з боку пенсіонера в розумінні частини першої статті 103 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями.
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що право особи на призначення пенсії за віком має бути підтверджене як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, на якому особа працювала. Також і відповідальність за надання недостовірних пенсійних документів покладена на підприємство (організацію) та пенсіонера.
Суд зазначає, що витребування та перевірка первинних документів є також правом пенсійного органу. Тобто перекладання обов`язку доказування, надання відомостей тощо на позивача є неприйнятним. Неможливість пенсійного органу скористатися правом на перевірку зазначених у трудовій книжці відомостей не може бути підставою для обмеження права пенсіонера на отримання належної пенсії.
Верховним Судом в постанові від 24.05.2018 року у справі №490/12392/16-а викладено правову позицію, відповідно до якої, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.
Судом встановлено, що згідно записів трудової книжки серія НОМЕР_2 від 27.07.1988 року ОСОБА_1 :
Наказом (розпорядженням) від 18 липня 1988 року №539 по Дніпровському ордена Леніна металургійному комбінату ім..Ф.Е.Дзержинського «Кисличный Анатолий Иванович» (так у документах) ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийнятий машиністом крану металургійного виробництва ливарного двору 2чм 2 розряду доменного цеху з 21 липня 1988 року;
Наказом (розпорядженням) від 03 листопада 1988 року №1054 по Дніпровському ордена Леніна металургійному комбінату ім. Ф.Е. Дзержинського «Кисличный Анатолий Иванович» (так у документі) звільнений у зв`язку з призовом на військову службу з 03 листопада 1988 року;
Наказом (розпорядженням) від 18 лютого 1991 року №181 по Дніпровському ордена Леніна металургійному комбінату ім. Ф.Е.Дзержинського «Кисличный Анатолий Иванович» (так у документах) ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийнятий машиністом крану металургійного виробництва 3 чм 2 розряду сортопрокатного цеху з 12 березня 1991 року;
Наказом (розпорядженням) від 08 вересня 1992 року №181 по Дніпровському ордена Леніна металургійному комбінату ім.Ф.Е.Дзержинського «Кисличный Анатолий Иванович» (так у документах) звільнений за власним бажанням з 08 вересня 1992 року;
Наказом (розпорядженням) від 17 листопада 1992 року №1765 по Дніпровському ордена Леніна металургійному комбінату ім.Ф.Е.Дзержинського «Кисличный Анатолий Иванович» (так у документах), ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийнятий помічником машиніста крану металургійного виробництва 4чм 1 розряду агловиробництва цеху шихтопідготовки з 03 грудня 1992 року.
Розпорядженням від 12 грудня 1994 року №243 по цеху переведений машиністом крану металургійного виробництва 6чм 1 розряду агловиробництва цеху шихтопідготовки з 12 грудня 1994 року;
Наказом від 12 грудня 2006 року №1002 по комбінату переведений машиністом крану металургійного виробництва 6 розряду цеху підготовки з шихти з 23 січня 2007 року;
Наказом від 20 жовтня 2011 року №839 по комбінату та наказом (розпорядженням) від 20 жовтня 2011 року №211 прийнятий машиністом крану металургійного виробництва 6 чм. розряду рудного двору агломераційного цеху №2 з 01 листопада 2011 року;
Наказом (розпорядженням) від 20 серпня 2018 року №1265 по публічному акціонерному товариству «Дніпровський металургійний комбінат» ОСОБА_1 звільнений за угодою сторін п. 1 ст. 36 КЗпП України з 20 серпня 2018 року.
Згідно довідки ПАТ «Южкокс» Про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №174/473 від 31.07.2025 року ОСОБА_1 працює повний робочий день у ПАТ «Южкокс» з 12.10.2019 по 31.07.2025 року посада: машиніст мостового перевантажувача в вуглепідготовчого цеху, що передбачено Списком №2 (розділ IV, позиція 8159 ДК 003-2010).
Отже, відповідачем-2 при розгляді заяви про призначення пільгової пенсії протиправно не зараховано періоди роботи позивача, зазначені у його трудовій книжці, оскільки пільговий стаж роботи позивача підтверджено належними доказами, що наявні в матеріалах справи.
Відповідно до пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).
Суд зазначає, що норми пункту 3 Порядку передбачають обов`язковість витребування уточнюючих довідок для підтвердження трудового стажу лише у випадку, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, в той час як у трудовій книжці позивача містяться записи про роботу позивача у спірні періоди.
Оскільки всі записи відображені в трудовій книжці позивача, відтак необхідності витребування довідки про відсутність вказаних записів є помилковим.
У той же час, суд вважає належним та достатнім способом захисту порушених прав позивача - визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №046950005446 від 05.02.2026 року щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", і як наслідок, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (код ЄДРПОУ 20632802) зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до пільгового стажу, який дає право на пенсію відповідно до положень пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за Списком № 2 періоди його роботи: з 12.03.1991 року по 08.09.1992 року, з 03.12.1992 по 20.08.2018 року, з 12.10.2019 по 25.08.2024 року.
Щодо призначення пенсії, суд виходить з наступного.
Частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Згідно з частиною 2 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
З урахуванням досліджених обставин справи, на думку суду, належним та достатнім способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (код ЄДРПОУ 20632802) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) від 28.01.2026 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням періодів роботи, які зарахованого судом до пільгового стажу роботи, та з урахуванням висновків суду викладених у рішенні.
Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову.
Щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Судом встановлено, що позивачем при зверненні до адміністративного суду із позовною заявою сплачено суму судового збору у розмірі 1331,20 грн., що документально підтверджується квитанцією до платіжної інструкції АТ КБ "Приватбанк" від 19.03.2026 року.
А отже, пропорційно задоволеним позовним вимогам, суд приходить до висновку про стягнення на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (код ЄДРПОУ 20632802) судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 1150,48 грн. 
Керуючись ст. ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №046950005446 від 05.02.2026 року щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (код ЄДРПОУ 20632802) зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до пільгового стажу, який дає право на пенсію відповідно до положень пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за Списком № 2 періоди його роботи: з 12.03.1991 року по 08.09.1992 року, з 03.12.1992 по 20.08.2018 року, з 12.10.2019 по 25.08.2024 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (код ЄДРПОУ 20632802) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) від 28.01.2026 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням періодів роботи, які зараховані судом до пільгового стажу роботи, та з урахуванням висновків суду викладених у рішенні.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (код ЄДРПОУ 20632802) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1150,48 грн. 
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М. Олійник