Справа№ 522/22315/25
Провадження № 2/522/3088/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2026 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Федчишеної Т.Ю.,
за участі секретаря судового засідання – Гільтай А. В.,
представника позивача – адвоката Тащі М. М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гурської Оксани Віталіївни, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, - 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Одеської міської ради, за участю приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гурської Оксани Віталіївни, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
В обґрунтування позову зазначив, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 .
Спадкодавець на момент смерті проживав за адресою: АДРЕСА_1 .
Після смерті батька відкрилася спадщина, до складу якої входить автомобіль марки Toyota RAV4, державний номерний знак НОМЕР_1 . 
Він є єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька, інші спадкоємці відсутні. 
Указує, що він пропустив строк для звернення із заявою про прийняття спадщини, оскільки не був обізнаний про наявність спадкового майна. Протягом тривалого часу до смерті батька, останній неодноразово повідомляв йому, що здійснив перереєстрацію всього свого майна на його користь, у зв`язку з чим він вважав, що спадкове майно відсутнє. 
Лише у серпні 2025 року під час прибирання квартири, яка була останнім місцем проживання батька, він знайшов свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, та з цього моменту дізнався про те, що автомобіль увійшов до складу спадщини. 
Крім того зазначає, що він на даний час проходить військову службу та виконання військового обов`язку, яке припало на період відкриття спадщини та встановлений законом строк для її прийняття унеможливило своєчасне звернення до нотаріуса та належний контроль за майновими питаннями спадкодавця.
Після того, як він дізнався про наявність спадкового майна, позивач звернувся до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гурської О. В. із заявою про прийняття спадщини та листом нотаріус повідомила йому про те, що він вважається таким, що не прийняв спадщину та роз`яснила право звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
Позивач вважає, що він пропустив строк на подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, а тому просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тривалістю три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.
Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.
У судовому засіданні представник позивача – адвокат Тащі М. М. позов просив задовольнити.
Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином. 
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив таке. 
Батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Київським р/б ЗАГС м. Одеси 04.09.1969, є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
17.09.2025 до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гурської О. В. надійшла заява ОСОБА_1 про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .
Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Гурська О. В. листом від 24.09.2025№ 114/02-14, адресованим ОСОБА_1 повідомила, що 17.09.2025 за його заявою про прийняття спадщини від 16.09.2025 була заведена спадкова справа № 22/2025 після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , останнє місце реєстрації та проживання якого: АДРЕСА_1 . Роз`яснено, що він вважається таким, що не прийняв спадщину, оскільки на момент смерті батька він не проживав та не був зареєстрований разом з ним та пропустив шестимісячний строк з часу відкриття спадщини для її прийняття, у зв`язку з чим нотаріус роз`яснила право на звернення до суду.
Відповідно до змісту статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).
Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.
Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12, від 04 листопада 2015 року № 6-1486цс15, від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17.
Вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини, суд повинен враховувати, що такі причини визначаються у кожному конкретному випадку, з огляду на обставини кожної справи.
Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними.
Рішення обґрунтовується лише тими доказами, які одержані у визначеному законом порядку та досліджені в судовому засіданні. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, він не скористався правом на прийняття спадщини, то немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 520/10377/17, провадження № 61-48230св18, від 11 серпня 2021 року у справі № 720/1079/19, провадження № 61-14663св20, від 22 січня 2020 року у справі № 592/18695/18, провадження № 61-13558св19; від 20 лютого 2020 року у справі № 419/3788/17 (провадження № 61-2969св19); від 16 березня 2020 року у справі № 644/5098/17 (провадження № 61-20806св19); від 17 березня 2020 року у справі № 683/2587/18 (провадження № 61-11406св19).
Правозастосовча практика Верховного Суду у подібних правовідносинах є незмінною та усталеною.
Неподання заяви умисно чи з необережності (недбалості) не може бути підставою для визначення спадкоємцю додаткового строку для прийняття спадщини.
Оцінка причин пропуску строку на предмет поважності лежить в площині дискреційних повноважень суду, оскільки базується безпосередньо на наданих сторонами та наявних в матеріалах справи доказах та встановлених в ході судового розгляду обставинах.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Як на поважні причини пропуску ним строку для подання заяви про прийняття спадщини позивач посилається зокрема на те, що він не був обізнаним про наявність спадкового майна – транспортного засобу та дізнався про нього лише у серпні 2025 року.
При оцінці наявності поважних причин для визначення додаткового строку на прийняття спадщини, суди повинні розмежовувати два періоди та оцінювати наявність об`єктивних, непереборних перешкод для реалізацією особою права на прийняття спадщини. Перший період - період визначений законом для прийняття спадщини (6 місяців від дня відкриття спадщини), а другий період - від дня закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини до дня звернення до суду із позовом при визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
Суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, брак коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо (постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 березня 2021 року у справі № 638/17145/17 (провадження № 61-17764св20), Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 березня 2023 року у справі № 361/8259/18 (провадження № 61-9796св22), Верховного Суду від 17 лютого 2022 року у справі № 953/15603/20).
Відповідно до положень частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Також не підтверджує поважність причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини й посилання позивача на його перебування на військовій службі, оскільки належних доказів на підтвердження цих обставин та періоду його перебування на військовій службі й неможливості у зв`язку з цим вчасного подання заяви про прийняття спадщини позивачем не надано, а надана позивачем лише копія посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_4 , виданого управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_5 від 23.08.2024, цих обставин не підтверджує.
Відтак, наведені ОСОБА_1 обставини не є поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки не пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для подання заяви про прийняття спадщини у встановлений ЦК України строк.
Інших обставин, які є об`єктивними та непереборними труднощами, з якими закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини понад 3 роки, позивачем не зазначено.
Отже, встановивши, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а позивач звернувся до нотаріуса з метою прийняття спадщини після його смерті лише 16.09.2025, тобто із значним пропуском встановленого статтею 1270 ЦК України строку (більш ніж через три роки), надавши правову оцінку зазначеним позивачем у позовній заяві причинам пропуску строку для прийняття спадщини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
З урахуванням обізнаності позивача про смерть ОСОБА_2 , а також усвідомлення позивачем права на спадкування за законом, він повинен був вчинити активні дії для прийняття спадщини - подати заяву про прийняття спадщини у встановлений ЦК України строк.
Такий висновок узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, наведеним у постанові від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23.
Крім того, суд ураховує висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23, відповідно до якого суди мають враховувати, що безпідставне надання додаткового строку для прийняття спадщини є порушенням правової визначеності як елемента правовладдя (верховенства права) та є незаконним втручанням у права спадкоємців, які прийняли спадщину, а у разі відсутності таких спадкоємців - в інтереси територіальної громади, яка має право на визнання спадщини відумерлою.
За таких обставин, правові підстави для задоволення позову відсутні.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, понесені ОСОБА_1 по сплаті судового збору слід залишити за ним.
Керуючись ст. ст. 13, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Одеської міської ради, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гурської Оксани Віталіївни, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_2 ;
Відповідач: Одеська міська рада, код ЄДРПОУ: 26597691, адреса: М. Одеса, площа Думська, 1;
Третя особа: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Гурська Оксана Віталіївна, адреса: АДРЕСА_3 .
Повне судове рішення складено 25.06.2026.
Суддя Тетяна ФЕДЧИШЕНА