Справа № 522/27067/25-Е
Провадження №2/523/2895/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" червня 2026 р. Пересипський районний суд міста Одеси в складі 
головуючого судді Сувертак І. В.
при секретарі Мельніченко Г. О.
розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду №5 в місті Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом 
Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1) до ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за спожитий природний газ,
Установив:
До Пересипського районного суду м. Одеси надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ у розмірі 68366 гривень 99 копійок.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем по об`єкту, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в період з жовтня 2021 р. по березень 2026р. (включно) було спожито природний газ на загальну суму 68366 гривень 99 копійок, вартість якого залишилась не оплаченою Споживачем.
Оскільки відповідач не в повному обсязі сплачував нараховані суми за спожитий природний газ, це свідчить про неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань, а тому порушує право позивача на одержання плати за поставлений природний газ у встановлений Договором строк, що і стало підставою для звернення до суду із зазначеним позовом.
Позивач просить стягнути зазначену заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» з ОСОБА_1 та судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп.
Ухвалою судді Приморського районного суду міста Одеси від 19 грудня 2025 року цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за спожитий природний газ передано на розгляд за територіальною юрисдикцією до Пересипського районного суду м. Одеси.
Справу отримано судом 19 січня 2026 року та передано головуючому-судді Сувертак І. В. 20 січня 2026 року.
Ухвалою Пересипського районного суду м.Одеси від 20 січня 2026 року було відкрито спрощене провадження по справі з викликом сторін по справі та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи в загальному порядку. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. (а.с. 19,20).
Ухвалою Пересипського районного суду м.Одеси від 04 травня 2026 року замінено первісного відповідача - ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), належним відповідачем – ОСОБА_1 (адреса споживання комунальних послуг: АДРЕСА_1 ).
Відповідач про розгляд справи про розгляд справи повідомлявся належним чином за адресою реєстрації, а також за адресою споживання комунальних послуг, причин неявки суду не сповістив та з заявою про відкладення розгляду справи не звертався, правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався. 
Надав заяву від 06 травня 2026 року в котрій зазначив, що на його особовий рахунок надлишково нараховано 6245 кубометрів газу, тому фактично позовні вимоги не підлягають до задоволення.
Позивач надав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності. 
Враховуючи вимоги ст. 223 ЦПК України та ст.6 Конвенції Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідача.
З`ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, виходячи з наступного. 
Судом встановлено, що відповідачем по об`єкту, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в період з жовтня 2021 р. по березень 2026р. (включно) було спожито природний газ на загальну суму 68366 гривень 99 копійок, вартість якого залишилась не оплаченою Споживачем.
Оскільки відповідач не в повному обсязі сплачував нараховані суми за спожитий природний газ, це свідчить про неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань, а тому порушує право позивача на одержання плати за поставлений природний газ у встановлений Договором строк, що і стало підставою для звернення до суду із зазначеним позовом.
Позивач, як суб`єкт ринку газу, з 01.11.2018 здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам які використовують його (природний газ) для власних потреб на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 880 від 04.07.2017 «Про видачу ліцензій з постачання природного газу ...» на території України.
Положеннями частинами четвертої статті 319 Цивільного кодексу України передбачено, що власність зобов`язує. 
Відповідно до статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. 
Зі змісту статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вбачається, що учасниками правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг, між іншим, є споживачі (індивідуальні та колективні). 
Положеннями пункту 6 частини першої статті вищезазначеного Закону визначено, що індивідуальний споживач – це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна. 
Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов`язки споживача житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. 
Згідно із приписами статті 9 наведеного вище Закону, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо Інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. 
Таким чином, відповідно до норм чинного законодавства, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. 
Відсутність укладеного між Постачальником та Споживачем письмового договору на постачання природного газу не є підставою для відмови судом у задоволені позивних вимог.
Таким чином, відповідно до норм чинного законодавства, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
На умовах Договору, позивач постачав природний газ, а відповідач отримував його та використовував для власних потреб. Вартість використаного природного газу відповідач зобов`язаний сплачувати щомісячно, відповідно до діючих тарифів.
Відповідачем не надано належних доказів на спростування позовних вимог, а доказування не може ґрунтуватись на припущеннях
Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін.
Згідно з частиною 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України).
Згідно із частиною 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з положеннями статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Частиною 1 статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
При цьому судом враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Руїз Торія проти Іспанії). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем доведено свої позовні вимоги, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Крім того, згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України встановлено, що у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.
Керуючись ст.ст. 3, 4-7,1-13,17-18,109,131,137, 141, 211, 223, 263-265, 268, 352,354 ЦПК України, суд,
Вирішив:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1) до ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за спожитий природний газ – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , борг за спожитий природний газ за об`єктом, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» код ЄДРПОУ 40121452 суму основного боргу (заборгованості за спожитий природний газ) в розмірі 68366 гривень 99 копійок. на розрахунковий рахунок із спеціальним режимом використання: НОМЕР_2 в AБ «Укргазбанк», МФО 300465 та судовий збір в розмірі 2422,40 грн. на поточний рахунок НОМЕР_3 в АБ «УКРГАЗБАНК» м. Києва, МФО 320478.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду, безпосередньо до суду апеляційної інстанції. 
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя