справа № 991/4122/26
провадження № 11-сс/991/342/26
слідчий суддя:  ОСОБА_1 
доповідач: ОСОБА_2 

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
АПЕЛЯЦІЙНА ПАЛАТА

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2026 року          місто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , 
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5 , 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 30.04.2026 р. про повернення скарги на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення за його заявою, -

в с т а н о в и л а:
11.05.2026 року на розгляд до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_6 на вищевказану ухвалу слідчого судді. 
Враховуючи, що в апеляційній скарзі порушувалось питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, ухвалою від 11.05.2026 р. його призначено до розгляду в судовому засіданні (а.с. 37).
Ухвалою від 01.06.2026 р. зазначене клопотання задоволено та ОСОБА_6 поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 30.04.2026 р. (а.с. 66-67).

1.Короткий зміст оскаржуваного рішення та апеляційної скарги.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді ОСОБА_6 повернуто скаргу на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення за його заявою.
В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування зазначеної ухвали та постановлення нової, про зобов`язання уповноважених осіб НАБУ внести відомості до ЄРДР за його заявою про вчинення злочину.

2. Узагальнені доводи апеляційної скарги.
В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_6 посилається на те, що 24.03.2026 року звернувся до НАБУ із заявою про вчинення злочину, на що 30.03.2026 року отримав повідомлення про те, що його заява не належить до компетенції НАБУ. Вважає, що його заява містила всі необхідні відомості для їх внесення до ЄРДР, незважаючи на незначний розмір збитків, зазначений у ній. Зокрема, у 2016 році АТ КБ «ПриватБанк» розкрив банківську таємницю приватному виконавцю ОСОБА_7 , який, посилаючись на фальсифіковане виконавче провадження, використовуючи комп`ютерну техніку, вчинив крадіжку у загальному розмірі 5 030 грн. (4 290 грн. та 740 грн) із банківського рахунку ОСОБА_6 на виконання рішення Жовтневого районного суду м. Харкова. Не будучи юристом, ОСОБА_6 звернувся за безкоштовною правовою допомогою у м. Харкові щодо визначення суду, в якому слід оскаржити бездіяльність НАБУ, та після отримання відповідної консультації 05.04.2026 року звернувся до Новобаварського районного суду м. Харкова. Втім, ухвалою слідчого судді Новобаварського районного суду м. Харкова від 05.04.2026 р. його скаргу було повернуто, оскільки вона непідсудна вказаному суду. 06.04.2026 року ОСОБА_6 потрапив до лікарні, де пробув до 16.04.2026 року. Після чого, ознайомившись з ухвалою слідчого судді Новобаварського районного суду м. Харкова, 25.04.2026 року подав скаргу до слідчого судді Вищого антикорупційного суду. 

3. Узагальнений виклад позиції учасників судового провадження.
ОСОБА_6 , а також представники НАБУ та САП, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, в судове засідання не з`явились, про причини неявки суду не повідомили, з клопотанням про відкладення судового засідання не звертались.
З урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України, явка учасників процесу за умови їх належного повідомлення не є обов`язковою. Відповідно, апеляційну скаргу розглянуто за їх відсутності. 

4. Встановлені слідчим суддею обставини та мотиви оскаржуваної ухвали.

Слідчим суддею встановлено, що 24.03.2026 року ОСОБА_6 звернувся до НАБУ із заявою про вчинення працівниками АТ КБ «ПриватБанк» та приватним виконавцем ОСОБА_7 неправомірних дій, суть яких полягає у незаконному списанні з його банківського рахунку грошей. Оскільки відомості за його заявою не були внесені до ЄРДР, він звернувся до слідчого судді зі скаргою.
За результатом розгляду скарги слідчий суддя дійшов висновку, що скаргу подано з пропуском встановленого строку, оскільки з урахуванням вимог ч. 1 ст. 214 КПК України обов`язок щодо внесення відомостей до ЄРДР мав бути виконаний протягом 24-х годин з моменту отримання заяви, тобто не пізніше 26.03.2026 року, відповідно, заявник мав можливість подати скаргу до 05.04.2026 року включно, проте фактично скарга ОСОБА_6 надійшла до Вищого антикорупційного суду лише 29.04.2026 року. Відтак, останній пропустив встановлений КПК України процесуальний строк на оскарження бездіяльності за відсутності поважних причин для поновлення такого строку. Крім того, на переконання слідчого судді, зі змісту заяви ОСОБА_6 не вбачається ознак підслідності НАБУ і предметної підсудності Вищому антикорупційному суду, передбачених п. п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України.
Враховуючи, що скарга не підлягає розгляду Вищим антикорупційним судом та її подано з пропуском встановленого строку за відсутності поважних причин для його поновлення, її повернуто ОСОБА_6 . 

5. Мотиви суду.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали апеляційного провадження, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, з огляду на таке.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення.
Згідно вимог ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР. 
Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом 10 днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Постановляючи ухвалу про повернення ОСОБА_6 скарги на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про здійснення працівниками АТ КБ «ПриватБанк» та приватним виконавцем ОСОБА_7 незаконного списання коштів з його банківського рахунку, слідчий суддя, серед іншого, дійшов висновку про відсутність у заяві будь-яких ознак підслідності НАБУ і предметної підсудності Вищому антикорупційному суду, передбачених п. п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України. 
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком слідчого судді.
Так, правила визначення предметної підсудності Вищого антикорупційного суду закріплені ст. 331 КПК України. 
За змістом ч. 1 ст. 331 КПК України, Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці ст. 45 КК України, ст. ст. 2062, 209, 211, 3662, 3663 КК України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених п. п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України.
Згідно з приміткою до ст. 45 КК України, корупційними злочинами відповідно до цього Кодексу вважаються злочини, передбачені ст. ст. 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені ст. ст. 210, 354, 364, 3641, 3652, 368-3692 цього Кодексу.
Натомість, згідно заяви ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення та скарги до слідчого судді, предметом оскарження є бездіяльність уповноважених осіб НАБУ щодо невнесення до ЄРДР відомостей про вчинення працівниками АТ КБ «ПриватБанк» та приватним виконавцем ОСОБА_7 неправомірних дій, що полягали, за твердженням скаржника, у незаконному списанні з його банківського рахунку коштів у загальному розмірі 5 030 грн. (4 290 грн. та 740 грн) на виконання рішення Жовтневого районного суду м. Харкова.
Однак, вищевказані особи не належать до переліку високопосадовців, визначених у п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України, а загальна сума оскаржуваного стягнення з банківського рахунку ОСОБА_6 становить 5 030 грн., тобто не досягає бар`єру у п`ять тисяч прожиткових мінімумів, встановленого п. 2 ч. 5 ст. 216 КПК України для виникнення підслідності НАБУ та, відповідно, підсудності Вищому антикорупційному суду в силу ст. 331 КПК України. 
Згідно з ч. 2 ст. 331 КПК України, слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті КПК України. 
Виходячи з цього та враховуючи, що зі змісту заяви і скарги ОСОБА_6 не вбачається ознак предметної підсудності Вищому антикорупційному суду, слідчий суддя Вищого антикорупційного суду не може здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні щодо злочинів, не віднесених до підсудності вказаного суду.
У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді. 
Відтак, слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі дійшов вірного висновку щодо непідсудності скарги та необхідність її повернення особі, якою її подано, з цієї підстави. 
Водночас, колегія суддів не погоджується з іншою підставою повернення ОСОБА_6 скарги, наведеною в оскаржуваній ухвалі, про пропуск ним встановленого КПК України процесуального строку на оскарження бездіяльності за відсутності поважних причин для поновлення такого строку.
З матеріалів скарги вбачається, що 24.03.2026 року ОСОБА_6 засобами електронного зв`язку надіслав до НАБУ заяву про вчинення кримінального правопорушення, яку зареєстровано 25.03.2026 року за № Ж-3865 (а.с. 4, 6-8).
Отже, з огляду на приписи ч. 1 ст. 214 КПК України, обов`язок внести відомості до ЄРДР за наявності відповідних підстав мав бути виконаний не пізніше 26.03.2026 року. У разі невнесення таких відомостей, з наступного дня має місце бездіяльність особи, уповноваженої на їх внесення. Відтак, виходячи з положень ст. 304 КПК України, 10-денний строк на оскарження бездіяльності у даному випадку розпочався 27.03.2026 року та сплинув 05.04.2026 року. 
Водночас, матеріалами справи підтверджено, що 06.04.2026 року ОСОБА_6 звернувся зі скаргою до неналежного суду, у зв`язку з чим 06.04.2026 року ухвалою слідчого судді Новобаварського районного суду м. Харкова йому повернуто скаргу на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей за його заявою про вчинення працівниками АТ КБ «ПриватБанк» та приватним виконавцем ОСОБА_7 неправомірних дій (а.с. 26). Крім того, з 06.04.2026 року до 16.04.2026 року включно ОСОБА_6 перебував на стаціонарному лікуванні (а.с. 24). Після чого, ознайомившись зі змістом ухвали слідчого судді від 06.04.2026 р., 25.04.2026 року звернувся зі скаргою до слідчого судді Вищого антикорупційного суду, яка надійшла до суду 29.04.2026 року (а.с. 13).
При цьому, посилаючись на помилкове звернення до Новобаварського районного суду м. Харкова зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ, ОСОБА_6 просив поновити йому пропущений строк на звернення зі скаргою. Відтак, його доводи про поважні причини несвоєчасного звернення зі скаргою до слідчого судді Вищого антикорупційного суду підтверджується документально. Натомість, слідчий суддя без будь-якого мотивування, не надаючи оцінки наведеним у клопотанні доводам, дійшов висновку, що у цьому випадку скаржник пропустив встановлений КПК України процесуальний строк на оскарження бездіяльності за відсутності поважних причин для його поновлення та реальних істотних перешкод для своєчасного вчинення процесуальних дій.
Колегія суддів наголошує, що процедура визначення строків для подання скарги до слідчого судді має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності, забезпечення законних інтересів учасників кримінального провадження, та щоб до кожного з них було застосовано належну правову процедуру.
У разі пропуску строку з поважних причин, кримінальний процесуальний закон надає особі можливість для його поновлення за відповідним клопотанням, що прямо передбачено ч. 1 ст. 117 КПК України. При цьому, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.
У кожній справі суд має перевірити, чи наводить особа, яка заявляє клопотання про поновлення строків на оскарження судового рішення, такі підстави.
Крім того, вирішення питання про поважність причин пропуску строку покладається на розсуд суду. Виходячи з системного тлумачення положень КПК України, зокрема ч. 3 ст. 37, ст. 138, п. 1 ч. 1 ст. 232, п. 1 ч. 1 ст. 336 КПК України, під поважними причинами пропуску процесуального строку слід розуміти фактичні обставини, які: 1) об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волі особи, яка пропустила строк; 2) виникли або існували протягом строку, передбаченого КПК України для вчинення процесуальної дії; 3) безпосередньо унеможливили або істотно ускладнили можливість вчинення процесуальних дій у визначений КПК України строк; 4) підтверджуються належними доказами.
Таке визначення поважних причин пропуску строку відповідає усталеній судовій практиці Верховного Суду (судові рішення ККС у складі Верховного Суду від 28.01.2021 р. у справі № 201/1156/18, від 05.03.2020 р. у справі № 367/5629/16-к, від 30.09.2019 р. у справі № 635/4248/16-к, від 11.06.2019 р. у справі № 373/1742/15-к).
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов хибного висновку про повернення ОСОБА_6 скарги з підстави пропуску встановленого законом строку за відсутності поважних причин, оскільки обставини, наведені заявником, виникли протягом строку, передбаченого КПК України для вчинення процесуальної дії, та істотно ускладнили можливість подання ним скарги до слідчого судді Вищого антикорупційного суду у визначений КПК України строк, що підтверджується належними доказами.
Отже, апеляційну скаргу ОСОБА_6 слід задовольнити частково, оскаржувану ухвалу змінити, виключивши з її мотивувальної частини висновок про повернення скарги з підстави пропуску встановленого КПК України процесуального строку на оскарження бездіяльності за відсутності поважних причин для поновлення цього строку.
Керуючись ст. ст. 369-372, 404, 407, 418, 419, 532 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити частково. 
Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 30.04.2026 р. змінити, виключивши з її мотивувальної частини висновок про повернення скарги ОСОБА_6 з підстави пропуску встановленого КПК України процесуального строку на оскарження бездіяльності за відсутності поважних причин для поновлення пропущеного строку.
В решті апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 30.04.2026 р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя                      ОСОБА_2 

судді           ОСОБА_3 

ОСОБА_4