Справа № 702/349/26
Провадження № 2/702/499/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.06.2026 м. Монастирище
Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:
головуючої судді Барської Т.М.,
секретар судового засідання Карабань З. І.,
представник позивача, відповідач не з`явилися, 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі судових засідань м. Монастирище цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит- Капітал» до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в :
Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит- Капітал» (далі по тексту також ТОВ «ФК «Кредит- Капітал», позивач), в інтересах якого діє представник Усенко М. І., звернулося до суду з вимогою до відповідача ОСОБА_1 (далі по тексту також відповідач, позичальник) про стягнення заборгованості за Кредитним договором в сумі 70000 грн., сплаченого при подачі позову судового збору в розмірі 2662,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8000,00 грн.
Заявлені вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що 20.09.2023 між ТОВ «Аванс Кредит» (первісний кредитор) та ОСОБА_1 укладений Договір про надання фінансового кредиту №25569-09/2023, який підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання останнім одноразового ідентифікатора, за умовами якого ОСОБА_1 отримав в кредит 7000,00 грн. на погоджений умовами Договору строк в 360 днів у безготівковій формі шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, зобов`язався повернути ці грошові кошти, зі сплатою денної процентної ставки 2,5% упродовж строку кредитування.
29.03.2024 ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит -Капітал» уклали Договір факторингу №29032024, відповідно до умов якого ТОВ «Аванс Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «Кредит -Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Кредит -Капітал» приймає належні ТОВ «Аванс Кредит» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників.
Посилаючись на невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань, позивач просить суд стягнути на свою користь борг за Кредитним договором №25569-09/2023 від 20.09.2023 в сумі 70000,00 грн, з яких 7000,00 грн основного боргу (тіла кредиту), 63000,00 грн боргу за відсотками і понесені ним судові витрати.
Постановленою 22.04.2026 ухвалою у справі відкрите спрощене позовне провадження з викликом сторін та визначений термін для подачі відповідачем відзиву, заперечень на відповідь на відзив, позивачем - відповіді на відзив, витребувані відповідні докази. 
Представник позивача у судове засідання не з`явився про дату, час та місце його проведення повідомлений у встановленому законом порядку, у позовній заяві та у клопотанні від 22.05.2026 просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення, у випадку неявки у судове засідання відповідача.
Відповідач ОСОБА_1 , будучи повідомленим про час та місце розгляду справи за адресою його зареєстрованого місця проживання, у судове засідання не з`явився, заяв та клопотань не подавав, правом на надання відзиву на позов вона не скористався.
Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Враховуючи, що передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення судового засідання не встановлено, розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову, продовжений.
Оскільки розгляд справи відбувається у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 
Суд, дослідивши усі надані йому докази, оцінивши їх з точки зору належності, допустимості і достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні усіх обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору, керуючись законом, створивши при цьому учасникам справи всі необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків, виходив із такого.
Паперова копія Договору про надання фінансового кредиту №25569-09/2023 підтверджує, що 20.09.2023 між ТОВ «Аванс Кредит» (далі у тексті також кредитодавець, первісний кредитор) та ОСОБА_1 (далі у тексті також відповідач, позичальник) укладений Договір про надання фінансового кредиту №25569-09/2023 (далі у тексті також Договір №25569-09/2023, Договір, Кредитний договір, правочин) (а.с.13-15).
Кредитний договір укладений в електронній формі та підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором W2901. 
Зі сторони первісного кредитора правочин підписаний директором А. А. Кожухар (а.с.15).
За умовами цього правочину 20.09.2023 товариство надає позичальнику фінансовий кредит в розмірі 7 000,00 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 360 днів, який позичальник зобов`язаний повернути в останній день вказаного строку кредитування – 13.09.2024 і сплатити кредитору проценти за користування кредитом.
Процентна ставка становить 2,5% в день та застосовується у межах строку кредитування. (п.1.4.1 Договору).
Відповідно до п.1.5 Договору позичальник зобов`язується кожні 25 днів сплачувати проценти за користування кредитними коштами. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується Графік платежів), що є додатком №1 до цього Договору.
За умовами п.1.6. кредит надається позичальнику в безготівковій формі у національній валюті на його рахунок включаючи використання реквізитів платіжної картки №5375-41ХХ-ХХХХ-0893 упродовж одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту за вказаними реквізитами.
Згідно з п.2.1. Договору перед його укладенням товариство здійснило ідентифікацію та верифікацію позичальника шляхом отримання через систему BankID НБУ його ідентифікаційних даних.
Пунктом 2.2. Договору сторони обумовили, що видача кредиту здійснюється онлайн з використанням мережі «Інтернет» через веб-сайт товариства https://finbar.com.ua.
У випадку готовності позичальника прийняти пропозицію (оферту), він натискає кнопку «Підписати», після чого отримує вхідний дзвінок на номер телефону та вводить отриманий одноразовий ідентифікатор, або йому надсилається смс – повідомлення з одноразовим ідентифікатором, який він вводить у відповідне поле (п.2.16 Договору).
За змістом п.2.18 Договору його укладання відбувається згідно з Законом України «Про електронну комерцію». Після здійснення акцепту позичальником оферти позикодавця, що є укладенням Договору відповідно до ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», кредитодавець накладає на оригінал Договору кваліфікований електронний підпис уповноваженого працівника із кваліфікованою позначкою часу, а оригінал Договору завантажується (надсилається) в особистий кабінет позичальника (п.2.18 Договору).
Відповідно до п.7.1 Договору він вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін (а.с.15).
Кредитний договір підписаний електронним підписом позичальника W2901, відтвореним шляхом використання ним одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер його мобільного телефону. Зі сторони кредитодавця правочин підписаний кваліфікованим електронним підписом директора А. А. Кожухара із кваліфікованою позначкою часу (а.с. 15 на звороті). 
Додатком до Договору про надання фінансового кредиту №25569-09/2023 від 20.09.2023 є графік платежів, за змістом якого ОСОБА_1 мав своїм обов`язком сплачувати кредитору в особі ТОВ «Аванс Кредит» кожні 25 днів проценти за користування кредитом в розмірі 4375,00 грн., а в останній день строку кредитування – 13.09.2024, сплатити 1750,00 грн. процентів за користування кредитом та 7000,00 грн. на на виконання основного зобов`язання. Графік платежів також містить підпис клієнта одноразовим ідентифікатором W2901 (а.с.16 на звороті).
Дослідженням Паспорту споживчого кредиту суд з`ясував, що він відповідає умовам кредитного договору та підписаний електронним підписом відповідача, відтвореним за допомогою одноразового ідентифікатора W2901 (а.с.17, 18). 
Заявка-анкета клієнта на отримання фінансового кредиту містить запевнення ОСОБА_1 , що всі його персональні дані, які містяться у цій заявці, є правильно викладеними та достовірними. Заявка підписана одноразовим ідентифікатором W2901 (а.с.18 на звороті, 19).
Інформаційним повідомленням споживача позичальник передав до ТОВ «Аванс Кредит» персональні дані третіх осіб (а.с.19 на звороті).
Повідомленням за вих.№25569-09/2023-001 від 29.03.2024 первісний кредитор інформував відповідача про відступлення прав вимоги по Кредитному договору №25569-09/2023 та повідомив контактні дані нового кредитора (а.с.20). 
Доказів надіслання чи вручення цього повідомлення відповідачу позивач не надав.
Витребувана судом в АТ «Універсал Банк» інформація та виписка про рух коштів по рахунку підтверджують, що на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в банку емітовано платіжну картку № НОМЕР_2 , на яку 20.09.2023 зарахований платіж від «IRAY_CREDIT_MC1» у сумі 7000,00 гривень (а.с.57-59).
Повідомленням за номером 3466_250630125354 від 30.06.2025 ТОВ «Універсальні платіжні рішення» підтверджує успішне перерахування 20.09.2023 о 08:40:06 коштів в розмірі 7 000,00 грн, на електронний платіжний засіб, маска картки НОМЕР_3 , номер транзакції в системі іРау.uа - 286714971, призначення платежу - зарахування 7000,00 грн на карту НОМЕР_3 (а.с. 20).
За змістом розрахунку заборгованості за кредитним Договором № 25569-09/2023 від 20.09.2023, виконаного первісним кредитором, розмір боргу за основним зобов`язанням 7000,00 грн, а за процентами – 33600,00 грн (а.с.21, 22).
За умовами укладеного між ТОВ «Аванс Кредит», як клієнтом, та ТОВ «ФК «Кредит- Капітал», як фактором, Договору факторингу № 29032024 від 29.03.2024 ТОВ «Аванс Кредит» передало (відступило) ТОВ «ФК «Кредит- Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Кредит- Капітал» прийняло належні ТОВ «Аванс Кредит» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників (а.с.26-30).
Акт прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 29032024 від 29.03.2024, що складений ТОВ «Аванс Кредит», як клієнтом, та ТОВ «ФК «Кредит- Капітал», як фактором, підтверджує, що клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників у кількості відступлених прав грошової вимоги - 7414 і заборгованості у розмірі 184833621,84 грн.(а.с.31 на звороті).
Ззгідно з витягу з Реєстру боржників до Договором факторингу №29032024 від 29.03.2024 до позивача ТОВ «ФК «Кредит- Капітал» перейшло право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за Договором №25569-09/2023 від 20.09.2023 в розмірі 40600 грн., з яких 7000,00 грн. борг за основним зобов`язанням, а 33600,00 грн. заборгованість за процентами (а.с.31).
Передачу грошових коштів в розпорядження ТОВ «Аванс Кредит» згідно Договору факторингу №29032024 від 29.03.2024 підтверджує платіжна інструкція №775 від 01/04/2024 (а.с.32).
05.02.2025 за вих. №25771508213 позивач сформував досудову вимогу, в якій вимагав від відповідача ОСОБА_1 погашення боргу за Кредитним договором в загальній сумі 70000,00 грн., а також повідомив про відступлення прав вимоги і надав реквізити для перерахування заборгованих сум (а.с.32 на звороті).
Доказів надіслання чи вручення вимоги відповідачу позивач не надав.
За змістом розрахунку заборгованості за кредитним Договором № 25569-09/2023 від 20.09.2023, виконаного позивачем, розмір заборгованості за кредитом складає 70000,00 грн, з яких борг за основним зобов`язанням 7000,00 грн., а за процентами – 63000,00 грн (а.с.23 на звороті - 25).
Виписками з ЄДРПОУ та Свідоцтвами про державну реєстрацію підтверджується, що позивач та первісний кредитор є юридичними особами, зареєстрованими у встановленому законом порядку та мають право на здійснення банківських операцій.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
За приписами п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.
Частиною 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно з ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Первісний кредитор своє право вимоги до відповідача за Договором факторингу відступив позивачу, тому саме ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» є особою, порушене право якої підлягає судовому захисту.
Вирішуючи юридичний спір між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та ОСОБА_1 суд встановив, що 20.09.2023 відповідач уклав з кредитором в особі ТОВ «Аванс Кредит» Договір про надання фінансового кредиту, умови якого передбачали обов`язок відповідача повернути кредитодавцю отримані в позику 7000,00 гривень, сплатити проценти за користування ними.
ТОВ «Аванс Кредит» виконало своє грошове зобов`язання та надало ОСОБА_1 грошові кошти в позику у розмірі 7000,00 гривень, що знайшло своє підтвердження під час дослідження повідомлення ТОВ «Універсальні платіжні рішення» за номером 3466_250630125354 від 30.06.2025 та наданих на вимогу суду АТ «Універсал Банк» відомостей про те, що на ім`я відповідача банк емітував банківську платіжну картку НОМЕР_2 , на яку 20.09.2023 зарахований платіж в 7000,00 гривень (а.с.57).
Отже, між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.48 «Виконання зобов`язання» та гл.71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України.
Перевіривши розрахунок первісного кредитора та позивача, суд, керуючись ст. 627 ЦК України та умовами Договору №25569-09/2023, встановив, що відповідач отримані в кредит 7000,00 гривень не повернув, тому стягненню з нього підлягає саме ця заборгованість за основним зобов`язанням.
Щодо суми процентів за користування кредитом, то суд встановив, що проценти за користування отриманими в кредит коштами нараховані в рамках строку кредитування – 360 днів (згідно умов Договору) за ставкою 2,5% за кожен день користування кредитом.
Оцінюючи правовідносини в частині заявлених до стягнення процентів за користування кредитом, суд враховує, що прийнятим 22.11.2023 Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» №3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023) (далі по тексту Закон №3498-ІХ) внесені зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (пп.6 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ).
Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. 
Наведені норми Закону №3498-ІХ вступили в дію з 24.12.2023 і вони поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Водночас, пунктом 17 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» №3498-ІХ, максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати:
протягом перших 120 днів - 2,5 %;
протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
З аналізу наведених норм та встановлених обставин спору суд приходить до висновку, що норми Закону №3498-ІХ підлягають застосуванню при вирішенні спірних правовідносин із встановленими п. 17 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» обмеженням, оскільки строк дії укладеного 20.09.2023 між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 . Договір про надання фінансового кредиту продовжив свою дію після набрання чинності Законом №3498-ІХ.
Перевіривши виконаний позивачем розрахунок на предмет дотримання вимог діючого законодавства про споживче кредитування та умов Кредитного договору суд встановив, що з 20.09.2023 по 13.09.2024 включно, спочатку первісний кредитор, а потім позивач, за кожен день користування кредитом нараховували по 175 грн, тобто по 2,5% за кожен день користування кредитом. 
Враховуючи наведені обставини суд приходить до переконання, що за користування кредитом в сумі 7000,00 гривень відповідач має сплатити позивачу проценти у сумі 51975,00 гривень відповідно до такого розрахунку:
215 днів (з 20.09.2023 по 21.04.2024)х 175,00 грн (2,5%)= 37625,00 грн.;
120 днів (з 22.04.2024 по 19.08.2024)х105,00 грн.(1,5%)=12600,00 грн.;
25 днів (з 20.08.2024 по 13.09.2024)х70,00 грн.(1%)=1750,00 грн.;
Враховуючи те, що відповідач, будучи ознайомленим з умовами кредитування, уклавши кредитний договір, не виконує його істотні умови щодо порядку та строків погашення кредиту, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» підлягають до часткового задоволення в сумі 58975,00 гривень або 84,25%.
Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2243 гривні 07 коп. сплаченого при подачі позову судового збору.
За змістом п. 3 ч. п. 1 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представник позивача надав копії таких доказів: договору про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025, що укладений між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та Адвокатським об`єднанням «Апологет» і за умовами якого правнича допомога полягає у представництві клієнта у всіх судах загальної юрисдикції, а також у відносинах з юридичними особами незалежно від форми власності; акту наданих послуг №711 від 10.04.2026, підписанням якого АО «Апологет» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» підтвердили надання та прийняття послуг відповідно до укладеного договору про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025 в загальній сумі 8000,00 гривень; детального опису наданих послуг до акту №711 від 10.04.2026 за договором про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025, за змістом якого на виконання договору про надання правової допомоги АО «Апологет» у справі про стягнення заборгованості за Кредитним договором №25569-09/2023 надав такі послуги: усна консультація клієнта щодо перспектив та порядку стягнення заборгованості за кредитним договором (0 год 30 хв), ознайомлення з матеріалами кредитної справи (2 год 00 хв), погодження правової позиції Клієнта у справі (0 год 30 хв), складення позовної заяви з урахування правової позиції клієнта (3 год 30 хв), подання заяви до суду від імені клієнта (1 шт.); ордеру на надання правничої допомоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» адвокатом Усенко М. І.; витягу та виписки з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань АО «Апологет»; ордера на надання правничої допомоги ВС №1381377.
Відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, потрібних для надання правничої допомоги (частина третя статті 137 ЦПК України).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини четверта - шоста статті 137 ЦПК України).
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи (частина третя статті 141 ЦПК України).
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 141 ЦПК України).
У розумінні умов частин четвертої - шостої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе винятково на підставі клопотання іншої сторони у разі доведення нею недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21.
Водночас у частині третій статті 141 ЦПК України визначені критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила під час вирішення питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. У такому випадку суд повинен конкретно визначити, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести обґрунтування такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним, суд, з урахуванням конкретних обставин, може обмежити такий розмір з огляду на розумну потребу судових витрат для конкретної справи.
Близькі за змістом висновки сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21.
У постановах від 19 лютого 2022 року № 755/9215/15-ц та від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та потрібності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
Отже, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. Натомість під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частиною третьою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, або ж присудити такі витрати частково.
Критерії оцінки реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та неодмінності), а також розумності їхнього розміру застосовують з огляду на конкретні обставини справи, тобто є оціночним поняттям. Вирішення питання оцінки суми витрат, заявлених до відшкодування, на предмет відповідності зазначеним критеріям є завданням того суду, який розглядав конкретну справу і мав визначати суму відшкодування з належним урахуванням особливостей кожної справи та всіх обставин, що мають значення.
Вирішуючи питання про стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує, що відповідач ОСОБА_1 клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги не подав, доводів щодо їх неспівмірності не заявляв.
Як встановлено судом, правнича допомога адвоката полягала фактично в ознайомленні з матеріалами кредитної справи, підготовці і складенні позовної заяви. Гонорар адвоката складає 8000,00 гривень.
Договір про правову допомогу умов щодо порядку обрахування гонорару адвоката не містить.
Вирішуючи питання відшкодування витрат на правничу допомогу суд враховує, що подання доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування таких витрат у зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критеріям реальності адвокатських витрат (їхньої дійсності й потрібності) та розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи.
Врахувавши конкретні обставини цієї справи, суд дійшов переконання, що зазначені адвокатом витрати на професійну правничу допомогу не відповідають критерію розумності їхнього розміру з огляду на підготовку лише одного процесуального документа – позовної заяви, зміст якої є типовим і майже повністю дублює умови Кредитного договору, тому заявлений позивачем розмір витрат на правничу (правову) допомогу підлягає зменшенню до 3000,00 гривень.
З урахуванням викладеного, керуючись ст. 4, 12, 13, 76-82, 89, 95, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272-273, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд
у х в а л и в :
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту №25569-09/2023 від 20.09.2023 в сумі 58975 (п`ятдесят вісім тисяч дев`ятсот сімдесят п`ять) гривень 00 копійок, з яких борг за основним зобов`язанням 7000,00 гривень, борг за процентами 51975,00 гривень.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» судовий збір у розмірі 2243,07 гривні та 3000,00 гривень витрат на правову допомогу. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», місцезнаходження вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, 4-й поверх, м. Львів, Львівської області 79018, код ЄДРПОУ 35234236. 
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Рішення ухвалене і підписане 26.06.2026.

Суддя Тетяна БАРСЬКА