Справа № 909/446/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

30.06.2026 	 	м. Івано-Франківськ	

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Михайлишина В. В., секретар судового засідання Карпінець Г. Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом: Керівника окружної прокуратури міста Івано-Франківська
(вул. Мулика, буд. 9, м. Івано-Франківськ,
Івано-Франківська область, 76018)
в інтересах держави в особі: 
Івано-Франківської обласної державної адміністрації
(вул. Грушевського, буд. 21, м. Івано-Франківськ, 76040)

до відповідача: Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області 
(вул. Грушевського, буд. 21, м. Івано-Франківськ,76040)

третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача: 
Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" 
(вул. Шота Руставелі, буд. 9 А, м. Київ, 01601)

третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача:
Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області 
(вул. Академіка А. Сахарова, буд. 34, м. Івано-Франківськ, 76014)

про скасування державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку у Державному реєстрі прав на нерухоме майно та її витребування у державну власність,

за участю:
від прокуратури: Журавльової Наталії Євгенівни, 
від позивача - Івано-Франківської обласної державної адміністрації: Ігнатенка Олексія Юрійовича,
від відповідача - Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області: Куриляк Софії Ігорівни,
від третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача - Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України": представник в судове засідання не з`явився,
третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача - Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області: представник в судове засідання не з`явився,

В С Т А Н О В И В:

1. Під час судового розгляду справи здійснювалося фіксування судових засідань технічними засобами.
2. Рішення у цій справі ухвалено за результатами оцінки поданих доказів.
3. За результатами розгляду справи суд бере до уваги таке.
І. СУТЬ СПОРУ
4. У березні 2026 року до Господарського суду Івано-Франківської області звернувся Керівник окружної прокуратури міста Івано-Франківська в інтересах держави в особі Івано-Франківської обласної державної адміністрації із позовною заявою до Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача - Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України", третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача – Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, про скасування державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку у Державному реєстрі прав на нерухоме майно та її витребування у державну власність.
ІІ. ВИРІШЕННЯ ПРОЦЕСУАЛЬНИХ ПИТАНЬ ПІД ЧАС РОЗГЛЯДУ СПРАВИ
5. Ухвалою від 02.04.2026 суд залишив позовну заяву без руху, встановивши прокурору строк та спосіб усунення недоліків.
6. 03.04.2026 за вх. № 6228/26 через канцелярію суду від Керівника окружної прокуратури міста Івано-Франківська надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, аналогічна заява надійшла 03.04.2026 за вх. № 6217/26.
7. Ухвалою від 06.04.2026 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; постановив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначив на 12.05.2026; встановив сторонам строк для подання заяв по суті спору, зокрема відповідачу в строк п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали, подати суду відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову, копію відзиву надіслати позивачу, докази чого подати суду; задовольнив заяву Керівника окружної прокуратури міста Івано-Франківська про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача: Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України"; залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України"; зобов`язав третю особу - Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" у десятиденний строк з дня отримання означеної ухвали надати суду письмові пояснення по справі, копію яких направити іншим учасникам справи, докази надсилання надати суду.
8. 20.04.2026 за вх. № 7283/26 через підсистему "Електронний суд" від Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області надійшов відзив на позовну заяву.
9. 20.04.2026 за вх. № 7291/26 через підсистему "Електронний суд" від Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області надійшло клопотання про залишення заяви без розгляду.
10. 20.04.2026 за вх. № 7294/26 через підсистему "Електронний суд" від Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області надійшла заява про застосування строків позовної давності.
11. 20.04.2026 за вх. № 3641/26 через підсистему "Електронний суд" від представника Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області надійшла заява про залучення до участі у справі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача – Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області.
12. Ухвалою від 23.04.2026 суд задовольнив клопотання представника Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області (вх. № 3641/26 від 20.04.2026) про залучення до участі у справі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача відповідача; залучив до участі у справі Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача; зобов`язав позивача у строк, що не може перевищувати трьох днів з моменту отримання даної ухвали надіслати третій особі копію позовної заяви з додатками, докази чого надати суду; зобов`язав відповідача надіслати третій особі копію відзиву на позов, докази чого надати суду; зобов`язав третю особу - Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області у п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали надати суду письмові пояснення по справі, копію яких направити іншим учасникам справи, докази надсилання надати суду.
13. 24.04.2026 за вх. № 7607/26 через підсистему "Електронний суд" від прокурора надійшла відповідь на відзив.
14. 27.04.2026 за вх. № 7702/26 від прокурора надійшли докази надсилання відповідачу відповіді на відзив.
15. 28.04.2026 за вх. № 7897/26 через підсистему "Електронний суд" від представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі.
16. 29.04.2026 за вх. № 8032/26 через підсистему "Електронний суд" від представника третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача: Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області надійшли пояснення третьої особи, у яких міститься клопотання про проведення розгляду справи без участі представника.
17. В судовому засіданні 12.05.2026, суд розглянувши клопотання представника відповідача (вх. № 7291/26 від 20.04.2026) про залишення заяви без розгляду, протокольною ухвалою відмовив у його задоволенні. В тому ж судовому засіданні, суд вказав на те, що заява представника відповідача про застосування строків позовної давності (вх. № 7294/26 від 20.04.2026) буде розглянута судом на стадії ухвалення судового рішення.
18. Ухвалою від 12.05.2026 суд закрив підготовче провадження у справі № 909/446/26 та призначив розгляд справи по суті на 04.06.2026.
19. 04.06.2026 за вх. № 10645/26 через підсистему "Електронний суд" від представника третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача - Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" надійшла заява про відкладення розгляду справи та участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.
20. В судовому засіданні 04.06.2026 суд, протокольною ухвалою задовольнив означену заяву представника Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" про відкладення розгляду справи та відклав розгляд справи по суті на 30.06.2026.
21. Ухвалою від 04.06.2026 суд задовольнив заяву представника третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача: Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України", адвоката Олійника Романа Богдановича (вх. № 10645/26 від 04.06.2026) про участь у судовому засіданні по справі № 909/446/26 в режимі відеоконференції поза приміщенням суду з використанням власних технічних засобів; постановив провести судове засідання, яке призначене на 30.06.2026 об 16:00 год та усі наступні судові засідання по даній справі в режимі відеоконференції поза приміщенням суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua.
22. У судовому засіданні 30.06.2026 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.
ІІІ. ПОЗИЦІЯ СТОРІН
23. Позиція прокуратури. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що передача земельної ділянки лісового фонду з кадастровим номером 2625881200:001:003:0011, яка перебуває у постійному користування філії "Івано-Франківське лісове господарство" ДП "Ліси України" у власність органу місцевого самоврядування і при цьому із зміною цільового призначення - відбулася із значними порушеннями вимог чинного земельного та лісового законодавства. Прокурор вважає, що має місце порушення законних прав та інтересів держави, тому звернувся до суду з вимогами про скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації земельної ділянки в державному земельному кадастрі та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння.
24. Позиція позивача. В поясненнях по справі вказує, що земельна ділянка з кадастровим номером 2625881200:01:003:0011 площею 2, 3603 га частково сформована за рахунок земель лісогосподарського призначення та накладається на землі державного лісового фонду Івано-Франківського надлісництва Карпатського лісового офісу, а саме: планшет № 2, квартал 20, виділ 22 Дністровського лісництва (часткова площа накладки 0,3120 га). Земельна ділянка з кадастровим номером 2625881200:01:003:0011 площею 2, 3603 га з цільовим призначенням "Землі запасу" перейшла у комунальну власність Івано-Франківської міської ради на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Івано-Франківській області від 08.12.2020 № 30-ОТГ "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність" в результаті інвентаризації. У зв`язку із тим, що частина спірної земельної ділянки з кадастровим номером 2625881200:01:003:0011 належить до земель лісогосподарського призначення та перебуває в постійному користуванні ДП "Ліси України", то ця частина площею 0, 3120 га вважається державною власністю. Позивач також повідомив, що Івано-Франківська обласна державна (військова) адміністрація, як розпорядник спірної частини земельної ділянки з кадастровим номером 2625881200:01:003:0011, не приймала рішення щодо її вилучення із постійного користування державного лісогосподарського підприємства та зміни її цільового призначення.
25. Позиція відповідача. У поданому до суду відзиві на позов відповідач вказує, що на момент інвентаризації спірної земельної ділянки, така земельна ділянка була несформована та не зареєстрована за жодним державним органом, не передана у власність чи користування, а відтак затвердження Технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки з кадастровим номером 2625881200:01:003:0011, площею 2, 3603 га Тисменицькою районною державною адміністрацією відповідало вимогам законодавства.
26. На підставі даної Технічної документації сформовано та зареєстровано у Державному земельному кадастрі земельну ділянку з кадастровим номером 2625881200:01:003:0011, площею 2, 3603 га, вид цільового призначення земельної ділянки – 16.00 Землі сільськогосподарського призначення, розташованої в Івано-Франківській області, Тисменицькому районі, Добровлянської сільської ради, урочище "Осичина". Дата державної реєстрації - 18.10.2013.
27. Головне управління Держгеокадастру, в силу норм частиною 4 статті 122 Земельного кодексу України розпорядився вищезазначеною ділянкою саме як ділянкою сільськогосподарського призначення державної власності з цільовим призначенням 16.00 Землі запасу. Тоді як, Івано-Франківською міською радою відповідним рішенням надано згоду на прийняття у комунальну власність земельної ділянки з кадастровим номером 2625881200:01:003:0011, площею 2, 3603 га, з цільовим призначенням "16.00 Землі запасу" (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам), яка розташована в Добровлянській сільській раді, Тисменицького району, Івано-Франківської області і разом з актом приймання-передачі спірної земельної ділянки від 08.12.2020 це стало підставою для державної реєстрації права власності за територіальною громадою у відповідності до вимог закону. Таким чином, відповідач зазначає, що земельна ділянка, котра була передана із державної у комунальну власність, на підставі чинних на той час правових норм не може вважатися такою, що передана територіальній громаді неправомірно та безпідставно.
28. Окрім того, відповідач звертає увагу, що прокурором не доведено належними та допустимими доказами факт віднесення земельної ділянки з кадастровим номером 2625881200:01:003:0011, площею 2, 3603 га, з цільовим призначенням "16.00 Землі запасу" (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам), яка розташована в Добровлянській сільській раді, Тисменицького району, Івано-Франківської області, станом на дату передання її у комунальну власність, до земель лісогосподарського призначення, а також не надано доказів та не доведено незаконності набуття відповідачем права власності на спірні земельні ділянки. Недоведеність факту віднесення спірної земельної ділянки до земель лісогосподарського призначення, свідчить і про не доведення віднесення спірної земельної ділянки до державної власності, порушення інтересів держави в особі Івано-Франківської обласної державної адміністрації, що є достатньою підставою для відмови у задоволенні позову в цілому.
29. Також відповідачем подано заяву про застосуванні строків позовної давності.
30. Позиція третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача - Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України". Пояснень по суті спору не подало.
31. Позиція третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача - Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області. У поясненнях по справі вказує, що спірна земельна ділянка була зареєстрована, як землі сільськогосподарського призначення за погодження Тисменицької районної державної адміністрації та на підставі технічної документації "Із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності за межами населеного пункту с. Добровляни, Добровлянської сільської ради, Тисменицького району, Івано-Франківської області". Відповідальність за якість робіт із землеустрою та відповідність технічної документації чинному законодавству, на основі якої вносяться відомості до Державного земельного кадастру несе розробник документації із землеустрою. Третя особа стверджує, що Головне управління діяло лише на підставі чинного законодавства та керувалось технічною документацією розробленою ДП "Івано-Франківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою".
IV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
32. Як вбачається з матеріалів справи Наказом Головного управління Держгеокадастру у Івано-Франківській області від 08.12.2020 № 30-ОТГ "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність" передано Івано-Франківській міській раді Івано-Франківської області у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 572,8593 га, які розташовані за межами населених пунктів Івано-Франківської міської територіальної громади Івано-Франківського району Івано-Франківської області, згідно з актом приймання-передачі земельних ділянок.
33. У відповідності до Акта приймання-передачі земельних ділянок від 08.12.2020 Головним управлінням Держгеокадастру в Івано-Франківській області (далі - Управління) із земель державної власності у комунальну власність Івано-Франківської міської ради передано землі запасу (земельні ділянки кожної категорії, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам), у тому числі земельну ділянку площею 2, 3603 га з кадастровим номером 2625881200:001:003:0011 із цільовим призначенням землі запасу (земельні ділянки кожної категорії, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам).
34. У додатку до Акту від 08.12.2020 під порядковим номером 35 зазначена земельна ділянка з кадастровим номером 2625881200:001:003:0011 площею 2, 3603 га, з цільовим призначенням 16.00 Землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам).
35. Підставою для державної реєстрації права комунальної власності на зазначені у додатку земельні ділянки за Добровлянською сільською радою є вищевказаний акт приймання - передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення та наказ Управління від 08.12.2020.
36. На підставі вказаних розпорядчих документів державним реєстратором виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради Гелеван Вірою Василівною прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), номер відомостей про речове право 39906932 від 22.12.2020, відповідно до якого внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про земельну ділянку з кадастровим номером 2625881200:001:003:0011 площею 2, 3603 га, власник – Івано-Франківська міська територіальна громада.
37. При цьому згідно з відомостями з Державного земельного кадастру (витяг НВ-2608021582019) земельна ділянка з кадастровим номером 2625881200:001:003:0011 зареєстрована в Державному земельному кадастрі 10.10.2013 належить до державної власності, цільове призначення – 16.00 Землі запасу, категорія земель – землі сільськогосподарського призначення.
38. У відповідності до відомостей з Державного земельного кадастру право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 2625881200:001:003:0011 зареєстровано 22.12.2020, власник – Івано-Франківська міська територіальна громада.
39. Поземельна книга на земельну ділянку з кадастровим номером 2625881200:001:003:0011 відкрита 18.10.2013. У розділі 1 "Земельна ділянка. Загальні відомості" йдеться, що ділянка розташована в урочищі "Осичина" Добровлянської сільської ради Тисменицького району, категорія земель – землі сільськогосподарського призначення, код виду цільового призначення - 01.10 – для іншого сільськогосподарського призначення, площа – 2, 3603 га. У розділі ІІ містяться відомості про координати поворотних точок меж земельної ділянки. У подальшому внесено зміни до запису про земельну ділянку, а саме - запис від 31.08.2019 № 003 відповідно до якого код виду цільового призначення – 16.00 – землі запасу, категорія земель – землі сільськогосподарського призначення, площа – 2, 3603 га.
40. 25.12.2020 до Поземельної книги внесено запис про виникнення права під № 005 (розділ 3 "Земельна ділянка. Право власності. Право постійного користування"). У відповідності вказаного запису право власності на земельну ділянку зареєстровано за Івано-Франківською міською територіальною громадою, форма власності – комунальна. Державну реєстрацію прав на нерухоме майно в Державному реєстрі прав здійснено 22.12.2020, реєстраційний номер земельної ділянки в Державному реєстрі прав 39906932, орган реєстрації – Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради.
41. Таким чином, прокурор вказує, що земельна ділянка з кадастровим номером 2625881200:001:003:0011 із цільовим призначенням "16.00 Землі запасу" перейшла у комунальну власність Івано-Франківської міської ради з моменту її державної реєстрації.
42. Згідно з інформацією, наданою Архівним відділом Івано-Франківської районної державної адміністрації від 04.03.2026 на запит Окружної прокуратури міста Івано-Франківська, встановлено, що відповідно до розпорядження Тисменицької районної державної адміністрації від 30.07.2013 № 329 "Про надання дозволу на проведення робіт по інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів на території району" надано дозвіл Головному управлінню Держземагенства в Івано-Франківській області на проведення робіт по інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів на території району з метою забезпечення ведення Державного земельного кадастру, здійснення контролю за використанням і охороною земель; визначення якісного стану земельних ділянок, їх меж, розміру, складу угідь; узгодження даних, отриманих в результаті інвентаризації земель з інформацією, що міститься в Державному земельному кадастрі; здійснення землеустрою та прийняття відповідних рішень за результатами проведення робіт по інвентаризації земель. За пунктом 2 розпорядження також вирішено подати на затвердження в установленому належним чином порядку технічну документацію щодо проведення інвентаризації земель.
43. Розпорядженням Тисменицької районної державної адміністрації від 29.10.2013 № 497 "Про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель" затверджено технічну документацію із землеустрою щодо проведення робіт з інвентаризації земель сільськогосподарського призначання державної власності за межами населених пунктів Тисменицького району Івано-Франківської області згідно з додатком.
44. Відповідно до додатку до вищевказаного розпорядження "Перелік технічних документацій із землеустрою щодо проведення робіт з інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів Тисменицького району під № 5 у графі "с. Добровляни на території Добровлянської сільської ради" містяться відомості про земельну ділянку з кадастровим номером 2625881200:001:003:0011 площею 2, 3603 га.
45. Згідно відомостей, що містяться у вказаному додатку до розпорядження на території Добровлянської сільської ради проведено інвентаризацію 9 земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної форми власності категорія земель "землі запасу", загальною площею 18, 1688 га.
46. В подальшому сформовану земельну ділянку державної власності з кадастровим номером 2625881200:001:003:0011 площею 2, 3603 га на підставі технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель від 10.10.2013, внесено до Державного земельного кадастру (номер витягу НВ-2608021582019).
47. Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що вказані матеріали інвентаризації земельних ділянок вилучено на підставі ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 17.02.2016 (справа № 344/1763/16-к).
48. Згідно із розпорядженням КМУ від 12.06.2020 № 714-р, Добровлянська територіальна громада увійшла до складу Івано-Франківської міської територіальної громади із центром у м. Івано-Франківську. Прокурор зазначає, що таким чином правонаступником Добровлянської сільської ради є Івано-Франківська міська рада.
49. Прокурор стверджує, що інвентаризацію вказаної ділянки у 2013 році, як земельної ділянки сільськогосподарського призначення, проведено неправомірно та її передачу у 2020 році у комунальну власність здійснено незаконно, з огляду на те, що остання не у повній мірі являється землею сільськогосподарського призначення, з огляду на наступне.
50. Відповідно до розпорядження Івано-Франківської обласної державної адміністрації № 85 від 07.02.1996 "Про надання в постійне користування земель лісового фонду" надано в постійне користування для ведення лісового господарства державним лісогосподарським підприємствам із земель запасу, які були в тимчасовому користуванні інших землекористувачів, земельні ділянки лісового фонду за межами населених пунктів згідно з додатком № 1.
51. У зазначеному додатку № 1 до Розпорядження обласної державної адміністрації № 85 від 07.02.1996 Івано-Франківському ДЛГ (правонаступник – Карпатський лісовий офіс) передано 22 232 га земель, у тому числі 14 055 га земель на території Тисменицького району, куди, за твердженням прокурора, увійшла і спірна ділянка, розташована на території Дністровського лісництва.
52. Згідно з картографічними матеріалами та проектом організації та розвитку лісового господарства 1988 року квартал 20 виділ 22 у Дністровського лісництві відсутня на схемах поділу територій лісокомбінату на лісництва. Так, землі лісового фонду, які належать до Дністровського лісництва відносились до Жовтневого лісництва, водночас формування і поквартальний поділ відбувся після передачі земель лісового фонду після прийняття Розпорядження обласної державної адміністрації № 85 від 07.02.1996.
53. Підготовці зазначеного розпорядження передувала розробка експлікацій земель, що передаються держлісгоспам на території області та актів погодження передачі земельних ділянок окремо у розрізі населених пунктів.
54. Так, у відповідності до акту погодження передачі земельних ділянок лісового фонду від 20.10.1995 на території с. Добровляни площа земель, погоджених для передачі лісгоспу на межами зазначеного населеного пункту становить 97, 1 га. 
55. В подальшому, після прийняття розпорядження та передачі у 1996 році земель лісового фонду у постійне користування розроблено та затверджено Проект організації та розвитку лісового господарства Івано-Франківського держлісгоспу Івано-Франківського обласного управління лісового господарства.
56. У відповідності із згаданим проектом Івано-Франківський держлісгосп Івано-Франківського управління лісового господарства утворено в 1995 році на базі Тлумацького, Тисменицького, Клубівецького, Жовтневого, Івано-Франківського та Галицького лісництв колишнього Івано-Франківського лісокомбінату. Площа Дністровського лісництва в межах Тисменицького району становила після передачі 3 203 га.
57. Як вбачається із Протоколу першої лісовпорядної наради по впорядкуванню в 1996 році земель лісового фонду держлісгоспів Івано-Франківського обласного управління лісового господарства від 30.04.1996 проведено розподіл територій держлісгоспів на квартали в межах лісництв з урахуванням прийнятих у 1996 році земель і відображено на робочих схемах, офіційно погоджених з держлісгоспами.
58. Як вбачається із інформації про сформовані по лісництвах квартали, на території Тисменицького району в межах Дністровського лісництва на території Добровлянської сільської ради сформовано квартали під номерами 19 та 20 площею 106 га.
59. Згідно з картою-схемою до Проекту організації та розвитку лісового господарства Івано-Франківського держлісгоспу Івано-Франківського обласного управління лісового господарства 1996 - 1997 років згадану ділянку віднесено до Дністровського лісництва, а саме – планшет 2 квартал 20 виділ 22.
60. Згідно матеріалів лісовпорядкування 1996 року (плану лісонасаджень Дністровського лісництва Івано-Франківського держлісгоспу), спірна ділянка знаходиться у кварталі 20 виділ 22 Дністровського лісництва.
61. Прокурор вказує, що належність спірної ділянки до земель лісового фонду підтверджується також і Проектом організації та розвитку лісового господарства та матеріалами лісовпорядкування 2009 - 2010 років.
62. Так, відповідно до проекту організації та розвитку лісового господарства 2009 року ДП "Івано-Франківське лісове господарство" розташоване на території Тисменицького, Тлумацького, Надвірнянського адміністративних районів та на території, адміністративно підпорядкованій м. Івано-Франківськ. Загальна площа Дністровського лісництва на території Тисменицького району становить 3 203 га, зокрема на території Добровлянської сільської ради - 106 га.
63. Як вбачається із карти-схеми існуючого поділу територій Івано-Франківського ДЛГ за лісництвами, спірна земельна ділянка відноситься до кварталу 20 виділу 22 Дністровського лісництва.
64. Згідно з протоколом другої лісовпорядної наради від 9 липня 2010 року з розгляду основних положень проекту організації та розвитку лісового господарства ДП "Івано-Франківське лісове господарство" щодо поділу територій ДП "Івано-Франківське лісове господарство" на лісництва, їхні назви, площу по адміністративних районах і її зміни за ревізійний період, площа земель на території Тисменицького району становить 3 202 га, зокрема на території Добровлянської сільської ради - 106 га.
65. Окрім того, відповідно до акту щодо площі лісгоспу по Тисменицькому району, станом на 01.01.2010 площа лісгоспу на території Добровлянської сільської ради становить 106 га.
66. Згідно з витягом з планшету лісовпорядкування за 2009 рік спірна земельна ділянка в кварталі 20 (наразі кадастровий номер 2625881200:01:003:0011), фактично перебувала у користуванні Дністровського лісництва ДП "Івано-Франківське лісове господарство".
67. Відповідно до викопіювання із планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування, земельна ділянка з кадастровим номером 2625881200:01:003:0011 у частині площі 0, 3120 га накладається на землі лісогосподарського призначення Дністровського лісництва (планшет № 2, квартал 20, виділ 22).
68. Разом із тим, прокурор звертає увагу, що факт часткового накладення спірної земельної ділянки на землі лісогосподарського призначення встановлено також у ході проведення топографо-геодезичних та камеральних робіт, необхідних для розроблення технічної документації ТзОВ "ПРО ЗЕМ".
69. Зокрема, в 2022 - 2023 роках на замовлення ДП "Івано-Франківське лісове господарство" на підставі наказу ДП "Івано-Франківське лісове господарство" "Про розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) на землі Дністровського лісництва ДП "Івано-Франківський лісгосп" від 18.02.2022 № 3/а, сертифіковані інженери-землевпорядники ТОВ "ПРО ЗЕМ" виготовляли Технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) ДП "Івано-Франківське лісове господарство" для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг, зокрема за межами с. Добровляни Івано-Франківської міської ради (далі – Технічна документація). 
70. Прокурор вказав, що Технічну документацію розроблено ТОВ "ПРО ЗЕМ" відповідно до договору на розроблення технічної документації із землеустрою, завдання на складання технічної документації із землеустрою та з урахуванням розпорядження Івано-Франківської обласної державної адміністрації від 07.02.1996 № 85 та Планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування, які є документами, що підтверджують право постійного користування на землі лісогосподарського призначення у відповідності до пункту 5 розділу VIII "Прикінцеві положення" Лісового кодексу України.
71. У завданні на проектування щодо земель державної форми власності лісогосподарського призначення (землі Дністровського лісництва), що перебувають у постійному користуванні ДП "Івано-Франківський лісгосп" відповідно до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування та розташовані на території Івано-Франківського району Івано-Франківської області вказана орієнтовна площа земельних ділянок 3 195 га.
72. Відповідно до згаданої технічної документації із землеустрою (відновлення меж земельних ділянок в натурі), розробленої у 2022 - 2023 роках ТОВ "ПРО ЗЕМ", земельна ділянка комунальної власності з кадастровим номером 2625881200:01:003:0011 (урочище "Осичина", за межами населеного пункту с. Добровляни) належить до земель державної власності лісогосподарського призначення Дністровського лісництва та надана у постійне користування Дністровському лісництву на підставі вище зазначеного розпорядження ОДА.
73. Також в Технічній документації зазначено, що на території, орієнтовною площею 0, 3120 га, що відображена на планшеті 2, квартал 20, виділ 22 зареєстрована земельна ділянка з кадастровим номером 2625881200:01:003:0011.
74. Спірна земельна ділянка згадується в основних відомостях про об`єкти землеустрою щодо земельної ділянки площею 40, 5271 га, що розташована за межами с. Добровляни, Івано-Франківська міська територіальна громада, Івано-Франківський район, Івано-Франківська область.
75. Як вбачається із вказаної технічної документації та викопіювання з Планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування ДП "Ліси України", частину спірної земельної ділянки із кадастровим номером 2625881200:01:003:0011 не включено до земель лісогосподарського призначення державної власності у зв`язку з їх включенням до Державного земельного кадастру як землі сільськогосподарського призначення, тобто до моменту проведення інвентаризації земель державної власності лісогосподарського призначення.
76. Також прокурор зазначив, що факт часткового накладення підтверджується також і інформацією філії "Карпатський лісовий офіс" ДП "Ліси України", у відповідності до якої, у процесі виготовлення технічної документації із землеустрою щодо відновлення меж земельних ділянок лісогосподарського призначення ДП Івано-Франківське лісове господарство ДП "Ліси України" (на даний час Івано-Франківське надлісництво Карпатського лісового офісу), яке проведено у 2021 році, встановлено, що земельна ділянка комунальної власності сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 2625881200:01:003:0011 площею 2, 3603 га частково сформована за рахунок земель лісогосподарського призначення та накладається на землі державного лісового фонду, який закріплений за Івано-Франківським надлісництвом Карпатського лісового офісу, а саме квартал 20 виділ 22 Дністровського лісництва. Орієнтовна площа накладки – 0, 3 га.
77. Окрім того, листом ТОВ "Гектар ІФ" надано в Окружну прокуратуру міста Івано-Франківська план (схему) земельної ділянки із кадастровим номером 2625881200:01:003:0011 із зазначенням координат точок кутів поворотів земельних ділянок, які накладаються на земельну ділянку ДСГП "Ліси України".
78. Як зазначено у плані, каталог координат перетину земельної ділянки з кадастровим номером: 2625881200:01:003:0011 з кварталом 20 виділу 22 земель, що перебувають у постійному користуванні ДСГП "Ліси України" має поворотні точки з наступними координатами:
№ X Y Довжина Кут
28 5 420 085,050 1 393 790,650 31,077 276°16'52"
29 5 420 088,450 1 393 759,760 38,025 251°04'44"
30 5 420 076,120 1 393 723,790 30,584 321°18'18"
31 5 420 099,990 1 393 704,670 12,950 295°22'40"
32 5 420 105,540 1 393 692,970 10,650 326°06'04"
33 5 420 114,380 1 393 687,030 9,487 023°48'33"
34 5 420 123,060 1 393 690,860 5,133 085°52'00"
35 5 420 123,430 1 393 695,980 14,769 136°28'53"
36 5 420 112,720 1 393 706,150 14,997 077°50'09"
37 5 420 115,880 1 393 720,810 8,976 115°57'56"
38 5 420 111,950 1 393 728,880 7,498 055°22'38"
39 5 420 116,210 1 393 735,050 4,623 013°15'17"
40 5 420 120,710 1 393 739,110 7,364 028°01'36"
41 5 420 127,210 1 393 739,570 25,239 104°54'03"
42 5 420 120,720 1 393 763,960 19,789 081°16'49"
43 5 420 123,720 1 393 783,520 39,32 169°33'11"
28 5 420 085,050 1 393 790,650
79. Згідно схеми та каталогів координат виконані ТОВ "Гектар ІФ", останнє зіставивши матеріали лісовпорядкування щодо межі лісового фонду кварталу 20 виділу 22 Дністровського лісництва та дані ДЗК по ділянці з кадастровим номером 2625881200:01:003:0011 визначив площу земельної ділянки лісового фонду постійного користувача, яка знаходяться в межах спірної земельної ділянки, та складає 0, 3120 га, а також встановив координати окружної межі земельних ділянок лісового фонду Філії "Івано-Франківське лісове господарство" ДСГП "Ліси України".
80. Погодження на зміну цільового призначення, добровільну відмову чи згоду на вилучення або відведення вищезазначених земельних ділянок у комунальну власність постійним лісокористувачем не надавалось.
81. Окрім того, як зазначив прокурор, представники ДП "Івано-Франківське лісове господарство" не були залучені до робіт при проведенні інвентаризації згаданих земель.
82. Факт часткового накладення земельної ділянки з кадастровим номером 2625881200:01:003:0011 на землі лісогосподарського призначення також підтверджується даними Геоінформаційної системи управління лісовими ресурсами України, розробленої ВО "Укрдержліспроект".
83. З огляду на викладене прокурор стверджує, що земельна ділянка з кадастровим номером 2625881200:001:003:0011 сформована в результаті інвентаризації за рахунок земель державної власності лісогосподарського призначення, що перебувають у постійному користування філії "Івано-Франківське лісове господарство" ДП "Ліси України" та використовуються для ведення лісового господарства.
84. Вказані обставини стали підставою для звернення першого заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури до суду із даним позовом.
V. ПОЗИЦІЯ СУДУ
Норми права та мотиви, якими суд керувався при ухваленні рішення.
Щодо підстав представництва інтересів держави прокурором в даній справі.
85. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 1311 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
86. Частинами 3 та 5 статті 53 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.
87. Відповідно до частини 4 статті 53 Господарського процесуального кодексу України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.
88. За змістом частин 1, 3, 4, 7 статті 23 Закону України "Про прокуратуру", представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень. У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження.
89. З системного аналізу вказаних правових норм вбачається, що виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття "інтерес держави".
90. У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.1999 № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття "інтереси держави" висловив позицію про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (п. 3 мотивувальної частини).
91. Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте, держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.
92. З урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.
93. Таким чином, "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом.
94. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 викладено таку правову позицію:
- прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу;
- бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк;
- звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення;
- невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо;
- прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.
95. Поняття "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах", означає орган, на який державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованих на захист інтересів держави. Таким органом відповідно до статтей 6, 7, 13, 143 Конституції України може бути орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.
96. Відповідно до статті 1 Лісового кодексу України, усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.
97. З огляду на викладене, ліси і землі лісового фонду України є об`єктами підвищеного захисту зі спеціальним режимом використання та спеціальною процедурою надання земельних ділянок, що обумовлює беззаперечний підвищений суспільний інтерес до правильного застосування законодавства у даній сфері, що узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини наведеною в пункті 54 рішенні у справі "Трегубенко проти України".
98. Зважаючи на викладене, фактично звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно-значимого питання при розпорядженні земельними ділянками лісогосподарського призначення та повернення їх у розпорядження уповноваженого органу – Івано-Франківської обласної державної адміністрації.
99. Як вказує Керівник Івано-Франківської окружної прокуратури Івано-Франківської області, у вказаній справі інтереси держави потребують невідкладного захисту, зважаючи на значимість їх порушення та можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу (у зв`язку зі зміною цільового призначення земельних ділянок та переданням їх у комунальну власність Івано-Франківської міської ради в якості земель сільськогосподарського призначення чи земель запасу, що може призвести до знищення лісових насаджень при приведенні земельних ділянок у стан придатний для обробітку).
100. Невжиття заходів до усунення наявних порушень, може призвести до знищення лісу, відтак бездіяльність позивача зумовлює настання невідворотних негативних наслідків.
101. Враховуючи вищенаведене, у зазначеному випадку наявний як державний, так і суспільний інтерес, що є підставою для представництва прокурором інтересів держави.
102. Чинна на даний час редакція частини 5 статті 122 Земельного кодексу України передбачає, що обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.
103. Таким чином, саме Івано-Франківська обласна державна адміністрація є розпорядником земель лісогосподарського призначення.
104. Івано-Франківською обласною прокуратурою листом від 19.12.2025 за вих. № 09-50-69-606ВИХ-25 повідомлено Івано-Франківську обласну державну адміністрацію про виявлені порушення законодавства при зміні цільового призначення та розпорядженні земельними ділянками лісогосподарського призначення, а також запропоновано вжити заходи реагування у межах компетенції.
105. Івано-Франківська обласна державна адміністрація у своїй відповіді від 05.01.2026 за вих. № 111/143756-2601-056 на вищезазначений лист зазначила про те, що адміністрацією не приймалось рішення про вилучення або припинення права постійного користування ДП "Івано-Франківське лісове господарство", а також щодо зміни цільового призначення. Окрім того, Івано-Франківська обласна державна адміністрація готова взаємодіяти з прокуратурою задля вирішення проблемного питання та зазначила, що у зв`язку із обмеженим фінансування судового збору не заперечує щодо звернення до суду з відповідним позовом.
106. Листом від 26.03.2026 завих. №09.50-69-1853ВИХ-26 Окружна прокуратура міста Івано-Франківська повторно повідомила обласну державну адміністрацію про наявність підстав для представництва інтересів держави в суді у зв`язку із виявленими порушеннями законодавства при зміні цільового призначення та розпорядженні земельними ділянками лісогосподарського призначення.
107. Враховуючи вищезазначене та зважаючи на те, що позивач самостійно не звернувся до суду із позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та мав змогу захистити інтереси держави, що свідчить про неналежний захист позивачем законних інтересів держави, суд приходить до висновку про підтвердження прокурором підстав для представництва інтересів держави.
Щодо суті спору.
108. Статтею 14 Конституції України визначено, що земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави.
109. Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.
110. Згідно із частиною 1 статті 55 Земельного кодексу України, до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства.
111. За правилами частини 2 статті 84 Земельного кодексу України, право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.
112. Частинами 1, 2 статті 7 Лісового кодексу України визначено, що ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.
113. Відповідно до статті 45 Лісового кодексу України, лісовпорядкування включає комплекс заходів, спрямованих на забезпечення ефективної організації та науково обґрунтованого ведення лісового господарства, охорони, захисту, раціонального використання, підвищення екологічного та ресурсного потенціалу лісів, культури ведення лісового господарства, отримання достовірної і всебічної інформації про лісовий фонд України.
114. За частиною 1 статті 54 Лісового кодексу України, облік лісів включає збір та узагальнення відомостей, які характеризують кожну лісову ділянку за площею, кількісними та якісними показниками.
115. Планово-картографічні матеріали лісовпорядкування складаються на підставі натурних лісовпорядних робіт та камерного дешифрування аерознімків, містять детальну характеристику лісу. Перелік планово-картографічних лісовпорядкувальних матеріалів, методи їх створення, масштаби, вимоги до змісту та оформлення, якості виготовлення тощо, регламентується галузевими нормативними документами.
116. Зокрема, за змістом пункту 1.1. Інструкції про порядок створення і розмноження лісових карт, затвердженої Держлісгоспом СРСР 11.12.1986 (до 04.01.2011, у подальшому - Інструкції про порядок ведення державного лісового кадастру і первинного обліку лісів, затвердженої наказом Державного комітету лісового господарства України від 01.10.2010 № 298), планшети лісовпорядкування відносяться до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування, а частина друга зазначеної Інструкції присвячена процедурі їх виготовлення.
117. Відповідно до пункту 5 розділу VIII Прикінцевих положень Лісового кодексу України, до здійснення державної реєстрації, але не пізніше 01.01.2027, державними та комунальними лісогосподарськими підприємствами, іншими державними і комунальними підприємствами та установами права постійного користування земельними ділянками лісогосподарського призначення, які надані їм у постійне користування до набрання чинності Земельним кодексом України, таке право підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування.
118. Отже, при вирішенні питання щодо перебування земельної лісової ділянки в користуванні лісогосподарського підприємства необхідно враховувати положення пункту 5 розділу VIII Прикінцеві положення Лісового кодексу України, якими визначено, що до одержання в установленому порядку лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування (правові позиції Верховного Суду у постанові від 13.06.2018 № 278/1735/15-ц, постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16 та від 23.10.2019 у справі № 488/402/16-ц).
119. Окрім того, у постановах Верховного Суду по справах № 360/1998/18 від 31.03.2021, № 380/375/17 від 06.04.2021, № 369/9900/16 від 15.07.2020, № 369/16416/18 від 09.06.2021, № 359/11910/14 від 16.06.2021, № 369/16317/18 від 24.11.2021 вказано про те, що планово-картографічні матеріали лісовпорядкування є належними доказами підтвердження права державної власності на землі лісогосподарського призначення (п. 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України) та наявності права виключно в уповноваженого органу державної влади на розпорядження такою категорією земель.
120. Положеннями частини 1 статті 92 Земельного кодексу України встановлено, що право постійного користування земельною ділянкою це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.
121. Відтак, землі, надані у постійне користування спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам для ведення лісового господарства, належать до земель лісогосподарського призначення, а документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування.
122. Як вбачається з матеріалів справи, земельна ділянка з кадастровим номером 2625881200:01:003:0011 у частині площі 0, 3120 га сформована в результаті інвентаризації за рахунок земель державної власності лісового фонду, які з 1996 року перебувають у постійному користуванні Івано-Франківського ДЛГ (правонаступник – Карпатський лісовий офіс).
123. Згідно з витягом з планшету лісовпорядкування за 2009 рік спірна земельна ділянка в кварталі 20, (наразі кадастровий номер 2625881200:01:003:0011), фактично перебувала у користуванні Дністровського лісництва ДП "Івано-Франківське лісове господарство".
124. Відповідно до викопіювання із планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування, земельна ділянка з кадастровим номером 2625881200:01:003:0011 у частині площі 0, 3120 га накладається на землі лісогосподарського призначення Дністровського лісництва (планшет № 2, квартал 20, виділ 22).
125. Окрім того, за інформацією філії "Карпатський лісовий офіс" ДП "Ліси України", у процесі виготовлення технічної документації із землеустрою щодо відновлення меж земельних ділянок лісогосподарського призначення ДП Івано-Франківське лісове господарство ДП "Ліси України" (на даний час Івано-Франківське надлісництво Карпатського лісового офісу), яке проведено у 2021 році, встановлено, що земельна ділянка комунальної власності сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 2625881200:01:003:0011 площею 2, 3603 га частково сформована за рахунок земель лісогосподарського призначення та накладається на землі державного лісового фонду, який закріплений за Івано-Франківським надлісництвом Карпатського лісового офісу, а саме квартал 20 виділ 22 Дністровського лісництва. Орієнтовна площа накладки – 0, 3 га.
126. Статтею 9 Лісового кодексу України передбачено, що право комунальної власності на ліси реалізується територіальними громадами безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування.
127. У статті 30 Лісового кодексу України зазначено, що обласні ради, серед іншого, передають у власність, надають у постійне користування земельні лісові ділянки на землях спільної власності відповідних територіальних громад.
128. Отже, розпорядником земель лісового фонду державної власності на землях спільної власності територіальних громад є Івано-Франківська обласна рада.
129. Частиною 1 статті 117 Земельного кодексу України визначено, що передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом. У рішенні органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність зазначаються кадастровий номер земельної ділянки, її місце розташування, площа, цільове призначення, відомості про обтяження речових прав на земельну ділянку, обмеження у її використанні. На підставі рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність складається акт приймання-передачі такої земельної ділянки. Рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність разом з актом приймання-передачі такої земельної ділянки є підставою для державної реєстрації права власності держави, територіальної громади на неї.
130. Відповідно до статті 149 Земельного кодексу України (в редакції чинній станом на 08.12.2020), земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування на підставі та в порядку, передбачених цим Кодексом. Вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень. 
131. За приписами частин 1, 2, 7 статті 20 Земельного кодексу України (в редакції чинній станом на 08.12.2020), віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Зміна цільового призначення земельних ділянок природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, історико-культурного, лісогосподарського призначення, що перебувають у державній чи комунальній власності, здійснюється за погодженням з Кабінетом Міністрів України. 
132. У відповідності до частини 1 статті 19 Земельного кодексу України, землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: землі сільськогосподарського призначення, землі житлової та громадської забудови, землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, землі оздоровчого призначення, землі рекреаційного призначення, землі історико-культурного призначення, землі лісогосподарського призначення; землі водного фонду, землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.
133. У частині 2 цієї статті вказано, що земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.
134. Згідно наказу Головного управління Держгеокадастру у Івано-Франківській області від 08.12.2020 № 30-ОТГ "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність", земельна ділянка з кадастровим номером 2625881200:001:003:0011 належить до земель запасу.
135. Принагідно слід зазначити, що матеріали справи не містять будь-яких доказів відмови ДП "Івано-Франківське лісове господарство" від права постійного користування спірною земельною ділянкою, як і нема доказів того, що право постійного користування земельною ділянкою, у визначеному законом порядку припинялось чи земельна ділянка рішенням обласної ради передавалась з державної власності у комунальну.
136. Враховуючи викладене, наказ ГУ Держгеокадастру Івано-Франківської області від 08.12.2020 № 30-ОТГ "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність" прийнятий усупереч вимог законодавства, а отже реєстрація за Добровлянською сільською радою (правонаступник - Івано-Франківська міська рада Івано-Франківської області) права комунальної власності на зазначену земельну ділянку є незаконною та свідчить про її незаконне вибуття з володіння держави в особі розпорядника цієї землі Івано-Франківської обласної ради.
137. Відповідно до статті 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
138. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України).
139. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.
140. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.
141. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц (провадження № 14-2цс21) зроблено висновок про те, що Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 02.07.2019 у справі № 48/340 (провадження № 12-14звг19), від 22.10.2019 у справі № 923/876/16 (провадження № 12-88гс19) та багатьох інших.
142. Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду. Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18 (провадження № 12-204гс19, пункт 63), від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20, пункт 6.13), від 16.02.2021 у справі № 910/2861/18 (провадження № 12-140гс19, пункт 98)". Спосіб захисту опосередковується позовною вимогою, яка втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.
143. Надаючи правову оцінку належності обраного прокурором способу захисту, суди повинні зважати й на його ефективність з погляду Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). У § 145 рішення від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Сполученого Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, заява № 22414/93, [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) зазначив, що стаття 13 Конвенції гарантує на національному рівні ефективні правові способи для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати особі такі способи правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасниці Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань.
144. Згідно із частинами 1, 3, 4 статті 791 Земельного кодексу України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.
145. Відповідно до частини 13 статті 791 Земельного кодексу України та частини 10 статті 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр", земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується, зокрема, в разі скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації; державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.
146. Частиною 10 статті 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" передбачено, що ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).
147. За визначенням, наведеним в пункті 1 частини 1 статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав проводиться шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
148. Відповідно до частини 3 статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню, крім випадків, передбачених пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.
149. Оскільки державна реєстрація речових прав на нерухоме майно є офіційним визнанням і підтвердженням державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, то відповідний запис формально наділяє відповідача певними юридичними правами щодо земельної ділянки і одночасно позбавляє відповідних прав законного власника – державу.
150. Зважаючи на те, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та у Державному земельному кадастрі державної реєстрації з порушенням вимог чинного законодавства зареєстровано право комунальної власності на земельну ділянку лісового фонду державної власності, відновити становище, яке існувало до порушення, можливо лише в порядку скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 2625881200:01:003:0011 площею 2, 3603 га з цільовим призначенням "16.00 для ведення особистого селянського господарства" та скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державну реєстрацію права власності Івано-Франківської міської ради на земельну ділянку площею 2, 3603 га з кадастровим номером 2625881200:01:003:0011га.
151. Принагідно, суд звертає увагу, що рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування за умови його невідповідності закону не тягне тих юридичних наслідків, на які воно спрямоване (постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 у справі № 911/3681/17 (провадження № 12-97гс19, пункт 39), від 15.10.2019 у справі № 911/3749/17 (провадження № 12- 95гс19, пункт 6.27), від 22.01.2020 у справі № 910/1809/18 (провадження № 12-148гс19, пункт 35), від 01.02.2020 у справі № 922/614/19 (провадження № 12-157гс19, пункт 52)). Тому під час розгляду справи, в якій на вирішення спору може вплинути оцінка рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування як законного або протиправного, не допускається відмова у позові з тих мотивів, що рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування не визнане судом недійсним, або що таке рішення не оскаржене, відповідна позовна вимога не пред`явлена. Під час розгляду такого спору слід виходити з принципу "суд знає закони" (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц (провадження № 14-104цс19, пункт 50), від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19, пункт 84), від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц (провадження № 14-364цс19, пункт 101) та інші).
152. У пунктах 142, 150 постанови Велика Палата Верховного Суду дійшла до висновку, що під час розгляду справи, у якій на вирішення спору може вплинути оцінка рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування як законного або протиправного, не допускається відмова в позові з тих мотивів, що рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування не визнане недійсним або що таке рішення не оскаржене, відповідна позовна вимога не пред`явлена.
153. Подібні за змістом правові висновки наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц та у постанові від 22.06.2022 у справі № 76/1795/20.
154. Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду. Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18, від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19, від 16.02.2021 у справі № 910/2861/18.
155. Перелік способів захисту земельних прав викладений у частині 3 статті 152 Земельного кодексу України, якою, зокрема передбачено і застосування інших, передбачених законом способів.
156. Власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. (ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України).
157. Способи захисту речових прав можна реалізувати також шляхом подання віндикаційного та негаторного позовів відповідно.
158. У свою чергу ефективний спосіб захисту можна обрати тільки за умови врахування правового режиму об`єктів захисту – у даному випадку земель лісогосподарського призначення.
159. Позовні вимоги прокурора у цій справі спрямовані на захист права власності Держави на землі лісового фонду.
160. У постанові Верховного Суду від 29.05.2025 у справі № 918/938/23 у спорі, що виник у подібних до цієї справи № 917/611/25, Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду зазначив, що серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння (стаття 387 Цивільного кодексу України) й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання майном (стаття 391 Цивільного кодексу України).
161. Зазначені способи захисту можуть бути реалізовані шляхом подання віндикаційного та негаторного позовів відповідно.
162. Предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально-визначеного майна, до особи, яка незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння.
163. Негаторний позов – це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном.
164. Визначальним критерієм для розмежування віндикаційного та негаторного позовів є наявність або відсутність в особи права володіння майном на момент звернення з позовом до суду. Віндикаційний і негаторний позови є взаємовиключними. При цьому одна з умов застосування як віндикаційного, так і негаторного позову відсутність між позивачем і відповідачем договірних відносин, оскільки в такому разі здійснюється захист порушеного права власності за допомогою зобов`язально-правових способів захисту.
165. Виходячи з викладеного Івано-Франківська міська рада Івано-Франківської області, за якою зареєстроване право власності на спірну земельну ділянку, яка при цьому відноситься до земель лісового фонду, за принципом реєстраційного підтвердження володіння є володільцем спірної земельної ділянки.
166. Натомість Держава, за якою не зареєстроване право власності на спірну земельну ділянку, не є його володільцем. 
167. Тому в цьому разі права Держави в особі Івано-Франківської обласної ради, яка вважає себе власником такого об`єкта, не можуть захищатися негаторним позовом, оскільки це є позов володіючого власника до неволодіючого невласника.
168. Спірна земельна ділянка вибула з володіння держави, передача її у власність не погоджувалася та відбулася поза волею розпорядника.
169. Отже, належним способом захисту у таких випадках відповідає позовна вимога про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння в порядку віндикації.
170. Підсумовуючи викладене, Господарський суд доходить висновку, що обраний прокурором спосіб захисту порушених прав держави є ефективним, відповідає змісту порушеного права та інтересу, призведе до реального відновлення інтересів держави у спірних правовідносинах, який узгоджується з положеннями статті 16 Цивільного кодексу України та статті 152 Земельного кодексу України. 
171. З аналізу наведеного вище, позов про скасування державної реєстрації земельних ділянок в Державному земельному кадастрі та державної реєстрації права власності на спірні земельні ділянки в Державному реєстрі прав на нерухоме майно та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння підлягає задоволенню. 
Стосовно клопотання відповідача про застосування строків позовної давності суд встановив та зазначає наступне.
172. В обґрунтування поданого клопотання відповідач посилається на пропуск прокурором позовної давності, що є самостійною підставою для відмови у позові. Так відповідач вказує на те, що починаючи з 2013 року, коли проводилася технічна інвентаризація земель сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів Тисменицького району Івано-Франківської області, та відповідним розпорядженням Тисменицької районної державної адміністрації від 29.10.2013 № 497 затверджувалася технічна документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації, зокрема, і земельної ділянки з кадастровим номером 2625881200:01:003:0011, площею 2, 3603 га, частина якої площею 0, 3120 га, за твердженням прокурора перебуває у постійному користуванні ДП "Ліси України", то саме з цього моменту слід вважати початок перебігу строку позовної давності. Окрім того, позивач не міг не знати про відповідне розпорядження, а також не надано доказів неможливості отримання такої інформації від органу, уповноваженого здійснювати інвентаризацію земельних ділянок.
173. Водночас, відповідач звертає увагу, що відповідно до Наказу Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 08.12.2020 № 30-ОТГ "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність" передано Івано-Франківській міській раді Івано-Франківської області у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 572, 8593 га, які розташовані за межами населених пунктів Івано-Франківської міської територіальної громади Івано-Франківського району, Івано-Франківської області, згідно з актом приймання-передачі.
174. Згідно із пунктом 35 Акту приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 08.12.2020, Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області Наказом від 08.12.2020 № 30-ОТГ "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність" передало із державної власності, а Івано-Франківська міська рада Івано-Франківської області прийняла у комунальну власність, земельну ділянку з кадастровим номером 2625881200:01:003:0011, площею 2, 3603 га з цільовим призначенням 16.00 – Землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам).
175. Відтак, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (номер довідки 457081426) саме вищезазначені документи подані для державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 2625881200:01:003:0011, площею 2, 3603 га, внаслідок чого за Івано-Франківською міською територіальною громадою зареєстрована відповідна земельна ділянка, дата державної реєстрації 22.12.2020.
176. Отже, на переконання відповідача, з вищевикладеного вбачається, що дана інформація та документи щодо земельної ділянки з кадастровим 2625881200:01:003:0011, площею 2, 3603 га перебували у загальному доступі з 2020 року, що, в свою чергу, не позбавляло позивача можливості дізнатися про державну реєстрацію спірної земельної ділянки.
177. Позовна давність – це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 Цивільного кодексу України).
178. На віндикаційні позови держави в особі органів державної влади поширюється загальна позовна давність (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.10.2018 у справі № 362/44/17 (пункти 39, 60), від 07.11.2018 у справах № 488/5027/14-ц (пункт 103) і № 372/1036/15-ц, від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16 (пункт 65)).
179. Відповідно до статті 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, перебіг якої, відповідно до частини 1 статті 261 Цивільного кодексу України починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
180. За змістом частини 1 статті 261 Цивільного кодексу України, для визначення початку перебігу позовної давності має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а й об`єктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав. Таким чином, протягом часу дії позовної давності особа може розраховувати на примусовий захист свого порушеного права судом, а для визначення моменту виникнення права на позов важливою є також і об`єктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав (такий правовий висновок наведено, зокрема у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.04.2018 у справі № 902/538/14).
181. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 3, 4 ст. 267 Цивільного кодексу України).
182. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16, наведено правовий висновок про те, що і в разі подання позову суб`єктом, право якого порушене, і в разі подання позову в інтересах держави прокурором, перебіг позовної давності за загальним правилом починається від дня, коли про порушення права або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися суб`єкт, право якого порушене, зокрема, держава в особі органу, уповноваженого нею виконувати відповідні функції у спірних правовідносинах. Перебіг позовної давності починається від дня, коли про порушення права держави або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися прокурор, лише у таких випадках: 1) якщо він довідався чи міг довідатися про таке порушення або про вказану особу раніше, ніж держава в особі органу, уповноваженого нею здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах; 2) якщо держава не наділила зазначеними функціями жодний орган.
183. Згідно правової позиції Верховного Суду, що висловлена у постанові від 06.02.2020 у справі № 916/2828/18, під можливістю особи довідатись про порушення права слід розуміти передбачувану неминучість її інформування про такі обставини, або існування в особи певних зобов`язань, як міри належної поведінки. За змістом статті 261 ЦК України законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти. Якщо встановити день, коли особа довідалась про порушення права або про особу, яка його порушила, неможливо, або наявні докази того, що особа не знала про порушення права, хоч за наявних умов повинна була знати про це, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа повинна була довідатися про порушення свого права. Під можливістю довідатись про порушення права або про особу, яка його порушила, в цьому випадку слід розуміти передбачувану неминучість інформування особи про такі обставини, або існування в особи певних зобов`язань, як міри належної поведінки, в результаті виконання яких вона мала б змогу дізнатись про відповідні протиправні дії та того, хто їх вчинив.
184. Для застосування позовної давності за заявою сторони у спорі суд має дослідити питання її перебігу окремо за кожною звернутою до цієї сторони позовною вимогою, і залежно від установленого дійти висновку про те, чи спливла позовна давність до відповідних вимог.
185. Зі змісту позовної заяви вбачається, що про віднесення частин спірної земельної ділянки із кадастровим номером 2625881200:01:003:0011, яка перебувають у постійному користуванні філії Карпатського лісового офісу ДП "Ліси України" Окружній прокуратурі міста Івано-Франківська стало відомо у грудні 2025 року. Про приналежність спірних земель до земель лісогосподарського призначення прокурору також стало відомо у грудні 2025 року. У подальшому вказану інформацію додатково підтверджено листом філії Карпатський лісовий офіс від 05.03.2026.
186. Суд враховує, що ні Івано-Франківська обласна державна адміністрація, ні землекористувач ДСГП "Ліси України" не були учасниками спірних правовідносин щодо вилучення та передачі у комунальну власність спірних земельних ділянок та зміни їх цільового призначення. Натомість, за наслідками розгляду справи було встановлено, що землі лісогосподарського призначення вибули з власності держави без погодження уповноважених на те органів.
187. Суд відмічає, що відповідно до обставин справи вибуття спірних земель лісогосподарського призначення з державної власності та їх заволодіння відбулось в прихований, неочевидний спосіб, а саме в наказі Головного управління Держгеокадастру у Івано-Франківській області від 08.12.2020 № 30-ОТГ "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність" ці землі були позначені землями сільськогосподарського державної власності загальною площею 572, 8593 га, які розташовані за межами населених пунктів Івано-Франківської міської територіальної громади Івано-Франківського району Івано-Франківської області, хоча фактично частина цих земель були земельними ділянками лісогосподарського призначення Дністровського лісництва та надані у постійне користування Дністровському лісництву на підставі вказаного вище розпорядження ОДА.
188. При цьому у межах наявних у справі доказів не вбачається, щоб у документації Головного управління Держгеокадастру у Івано-Франківській області щодо передачі вказаних земельних ділянок державної власності у комунальну власність Івано-Франківської міської ради вказувалось про приналежність вказаної земельної ділянки до земель лісогосподарського призначення Дністровського лісництва (натомість ця земельна ділянка була позначена як земельна ділянка цільовим призначенням 16.00 Землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам)), згоду органів виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища та лісового господарства на зміну цільового призначення землі лісогосподарського призначення не запитували та не отримували, згоду постійного землекористувача на вилучення цієї землі в установленому порядку також не запитували та не отримували, рішення Івано-Франківської обласної державної адміністрації про зміну цільового призначення земель лісогосподарського призначення Дністровського лісництва також не запитували та не отримували, а саме Головне управління Держгеокадастру у Івано-Франківській області та Івано-Франківська міська рада Івано-Франківської області не мали повноважень на вилучення вказаної землі лісогосподарського призначення Дністровського лісництва, зміну її цільового призначення та передачу у комунальну власність. 
189. Положеннями статті 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
190. Відповідачем не доведено належними та допустимими доказами про обізнаність прокурора та/або уповноважених на те органів щодо порушення інтересів держави до грудня 2025 року.
191. Окрім того, суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" з 12 березня 2020 року на всій території України було встановлено карантин.
192. Законом України від 30.03.2020 № 540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" (далі - Закон № 540-IX) розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено пунктом 12, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Цей Закон набрав чинності 02.04.2020.
193. Строк дії карантину неодноразово продовжувався, а відмінений він був з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2".
194. Отже, під час дії карантину позовна давність була продовжена з 02.04.2020 до 30.06.2023.
195. Поряд із цим Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" було введено воєнний стан в Україні із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Надалі строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався Указами Президента України, цей стан триває до теперішнього часу.
196. Законом України від 15.03.2022 № 2120-ІХ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" (далі - Закон № 2120-ІХ), розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено пунктом 19, згідно з яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Закон № 2102-IX набрав чинності 17.03.2022.
197. Надалі Законом України від 08.11.2023 № 3450-ІХ "Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини" (далі - Закон № 3450-ІХ), пункт 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України викладено в новій редакції, відповідно до якої у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Закон № 3450-ІХ набрав чинності 30.01.2024.
198. Законом України Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини", пункт 19 Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України викладений в наступній редакції: "У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану".
199. Відновлення строків позовної давності передбачено Законом від 14.05.2025 № 4434-IX "Про внесення зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності", яким передбачено виключення з Цивільного кодексу України пункту 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення". Закон № 4434 набрав чинності 04.09.2025, тому саме із цієї дати відновлено обчислення строків позовної давності.
200. Таким чином, в умовах дії воєнного стану строк звернення до суду (позовна давність) було продовжено від початку воєнного стану до 29.01.2024, а після 30.01.2024 перебіг такого строку зупинився до 04.09.2025.
201. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2025 у справі № 903/602/24.
202. З огляду на вищевказані обставини, суд приходить до висновку про те, що позов скеровано прокурором до суду в межах строків позовної давності.
203. Згідно із частинами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
204. При цьому суд виходить з того, що у справі "Серявін та інші проти України", Європейський суд з прав людини зазначив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Висновок суду.
205. Таким чином, здійснюючи системний аналіз положень чинного законодавства України, а також, як вбачається з встановлених судом фактичних обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.
Судові витрати.
206. Відповідно до приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи задоволення позову, судовий збір в розмірі 7 987, 20 гривень покладається на відповідача.
Керуючись статтями 73, 86, 123, 129, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позов Керівника окружної прокуратури міста Івано-Франківська в інтересах держави в особі Івано-Франківської обласної державної адміністрації до Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача - Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України", третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача - Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, про скасування державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку у Державному реєстрі прав на нерухоме майно та її витребування у державну власність – задовольнити.

2. Скасувати у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 2625881200:01:003:0011 площею 2, 3603 га з цільовим призначенням "16.00 для ведення особистого селянського господарства", виключивши відповідні відомості з Державного земельного кадастру.

3. Скасувати державну реєстрацію права власності Івано-Франківської міської ради в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку площею 2, 3603 га з кадастровим номером 2625881200:01:003:0011, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2258806426258, номер відомостей про речове право 39906932, дата державної реєстрації 22.12.2020.

4. Витребувати у власність держави в особі Івано-Франківської обласної державної адміністрації (ідентифікаційний код: 20567921) із незаконного володіння Івано-Франківської міської ради земельну ділянку площею 0, 3120 га, яка є частиною земельної ділянки із кадастровим номером 2625881200:01:003:0011 площею 2, 3603 га в наступних координатах:

№ X Y Довжина Кут

28 5 420 085,050 1 393 790,650 31,077 276°16'52"
29 5 420 088,450 1 393 759,760 38,025 251°04'44"
30 5 420 076,120 1 393 723,790 30,584 321°18'18"
31 5 420 099,990 1 393 704,670 12,950 295°22'40"
32 5 420 105,540 1 393 692,970 10,650 326°06'04"
33 5 420 114,380 1 393 687,030 9,487 023°48'33"
34 5 420 123,060 1 393 690,860 5,133 085°52'00"
35 5 420 123,430 1 393 695,980 14,769 136°28'53"
36 5 420 112,720 1 393 706,150 14,997 077°50'09"
37 5 420 115,880 1 393 720,810 8,976 115°57'56"
38 5 420 111,950 1 393 728,880 7,498 055°22'38"
39 5 420 116,210 1 393 735,050 4,623 013°15'17"
40 5 420 120,710 1 393 739,110 7,364 028°01'36"
41 5 420 127,210 1 393 739,570 25,239 104°54'03"
42 5 420 120,720 1 393 763,960 19,789 081°16'49"
43 5 420 123,720 1 393 783,520 39,32 169°33'11"
28 5 420 085,050 1 393 790,650

5. Стягнути з Івано-Франківської міської ради (вул. Грушевського, буд. 21, м. Івано-Франківськ,76040; ідентифікаційний код:33644700) на користь Івано-Франківської обласної прокуратури (вул. Ґрюнвальдська, буд. 11, м. Івано-Франківськ, 76015; ідентифікаційний код: 03530483; рахунок (IBAN) UA 668201720343120001000003924, банк отримувача: Державна казначейська служба України, м. Київ, код банку отримувача – МФО 820172) судовий збір в сумі 7 987, 20 гривень (сім тисяч дев`ятсот вісімдесят сім гривень двадцять копійок).

6. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

7. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

8. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

9. Повний текст рішення складено - 06.07.2026.

Суддя В. В. Михайлишин