Провадження № 2/679/487/2026
Справа № 679/163/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2026 року м.Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області
в складі судді Гавриленко О.М.,
секретар судового засідання Дмітрієва О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нетішин за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

АТ «Таскомбанк», в інтересах якого діє представник Рудницький Ю.О., звернулося до Нетішинського міського суду Хмельницької області з позовом, який в подальшому уточнив, до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позову зазначається, що 28.12.2021 між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_3 було підписано заяву-анкету № 002/13430631-SP щодо приєднання до публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг у межах проєкту «Sportbank».
Чак (до шлюбу ОСОБА_4 є власником поточного рахунку у гривні, що було відкрито до заяви-анкети № 002/13430631-SP.
Відповідачу було надано послугу кредитування та встановлено ліміт кредитування рахунку в межах максимальної суми загального ліміту кредитування для вказаного продукту (що складає 100000,00 грн).
Кредитні кошти було надано відповідачу у спосіб, зазначений у кредитному договорі, і свої обов`язки за кредитним договором позивач виконав у повному обсязі.
У той же час відповідач у подальшому припинила виконувати умови кредитного договору у повній мірі та перестала сплачувати заборгованість по кредиту та процентах.
У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за договором станом на 30.09.2025 відповідач має заборгованість у загальному розмірі 97660,09 грн, що складається з наступного: 50007,47 грн - заборгованість за тілом кредиту (в тому числі прострочена); 2) 47652,62 грн - заборгованість за відсотками (в тому числі прострочені).
На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ «Таскомбанк», у зв`язку з чим позивач просив стягнути з ОСОБА_3 на свою користь суму заборгованості в розмірі 97660,09 грн та сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом судовий збір у розмірі 2662,40 грн.
20.02.2026 суддею було відкрито провадження у справі та визначено її розгляд у порядку спрощеного провадження.
17.03.2026 представник відповідача - адвокатом Огойком А.А. подано відзив на позовну заяву, в якому він зазначає, що розмір заборгованості позивачем не доведений, оскільки розрахунки заборгованості, подані банком на підтвердження заборгованості, не є первинними документами, що містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення. Також заява-анкета № 002/13430631-SP не містить умов щодо розміру відсотків, пені та комісії за користування кредитними коштами, згода відповідача на встановлення процентної ставки не відображена, а отже нараховані позивачем відсотки за користування кредитними коштами не підлягають стягненню з відповідача.
У той же час, зазначає представник відповідача, згідно з випискою по рахунку ОСОБА_2 , за період користування платіжною карткою банку остання використала 50743,39 грн, в той час як повернула 66561,00 грн, таким чином, ОСОБА_3 повернула кошти банку на 15817,61 грн більше ніж позичала.
Отже, зважаючи на відсутність укладеного між сторонами договору, який передбачав би обов`язок відповідача сплачувати відсотки, повного повернення ОСОБА_3 позивачу коштів, на переконання представника відповідача, у позові слід відмовити.
Попередній орієнтовний розрахунок витрат відповідача на професійну правничу допомогу складає 15000,00 грн, на підтвердження яких пізніше буде надано відповідні докази.
В судове засідання сторони не з`явились, кожна окремо подала до суду заяву про розгляд справи без їх участі.
З`ясувавши фактичні обставини у справі, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження ОСОБА_4 07.09.2024 уклала шлюб з ОСОБА_5 , змінивши після одруження прізвище на ОСОБА_6 (а.с.76).
28.12.2021 відповідач ОСОБА_3 підписала анкету-заяву щодо приєднання до публічної пропозиції на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проєкту «Sportbank», відповідно до умов якого їй мав бути відкритий поточний рахунок у гривні № НОМЕР_1 та встановлено ліміт кредитування в розмірі 100000,00 грн. У анкеті-заяві зазначається, що відповідач приймає всі умови публічної пропозиції (оферти) АТ «Таскомбанк» на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проєкту «Sportbank», в тому числі (але не виключено) тарифами, довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб, паспортом споживчого кредиту, - що викладені на сайті банку (а.с. 8-11).
Відповідно до довідки АТ «Таксомбанк» та виписки по особовому рахунку за період з 28.12.2021 по 30.09.2025 в АТ «Таскомбанк» відповідно до заяви-анкети № 1054647 з номером кредитного договору № 002/9035389-SP від 28.12.2021 на ім`я ОСОБА_3 було відкрито поточний рахунок у гривні № НОМЕР_1 (номер картки НОМЕР_2 ), на який вона отримувала кредитні гроші від позивача та користувалася ними (а.с. 7, 19-36).
Як вбачається зі змісту розрахунку заборгованості за договором станом на 30.09.2025 відповідач має заборгованість у загальному розмірі 97660,09 грн, що складається з наступного: 50007,47 грн - заборгованість по тілу; 47652,62 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 12-15).
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст.638ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнута згода.
У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
У заяві-анкеті № НОМЕР_3 ОСОБА_3 від 28.12.2021 згода останньої щодо встановлення процентної ставки не зазначена, її розмір не визначено.
Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив, у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за процентами за користування кредитними коштами.
Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 28.12.2021, посилався на публічну пропозицію (оферту) АТ «Таскомбанк», тарифи за карткою «Sportbank», які визначають, у тому числі процентну ставку, строк кредитування, порядок повернення кредиту, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін.
При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці умови та тарифи розуміла позичальник, ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету.
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг, відсутність в анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком тарифи та публічну пропозицію (оферту) не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19), без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг, відсутність в анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком витяг з тарифів та витяг з умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові, якщо фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, то відповідно до ч. 2 ст.530 ЦК України банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
З огляду на зазначене, відсутні правові підстави для стягнення на користь АТ «Таскомбанк» процентів за користування кредитними коштами, оскільки в матеріалах справи відсутні дані щодо прийняття боржником умов і тарифів кредитування.
Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по основному боргу в розмірі 50007,47 грн, то суд вважає, що така теж не підлягає до задоволення, з огляду на таке. 
Так, згідно з випискою по рахунку ОСОБА_3 , за період користування платіжною карткою банку остання використала 50743,39 грн, в той час як повернула 66561,00 грн, таким чином, ОСОБА_3 повернула кошти банку на 15817,61 грн більше ніж позичала. В зв`язку з чим суд погоджується з твердженням представника відповідача з даного приводу.
За таких обставин, суд вважає за необхідне у позові Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_2 .
Щодо вирішення питання по розподілу судових витрат суд зазначає наступне.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 137 ЦПК України слідує, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат. За загальним правилом стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, то судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві – пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
На підставі викладеного, дослідивши надані представником відповідача докази щодо витрат на правничу допомогу, а саме: ордер на надання правничої допомоги від 13.03.2026 (а.с.81), договір № 1/03-02/2026 про надання правничої допомоги від 02.03.2026 (а.с. 78-80), акт прийому – передачі послуг від 11.05.2026 (а.с.135), враховуючи складність справи, обсяг наданих адвокатом Огойком А.А. послуг та виконаних робіт, суд дійшов висновку, що заявлений представником відповідача розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, яка була надана відповідачу адвокатом Огойком А.А. є доведеним, документально обґрунтованим та відповідає критерію розумної необхідності і співмірності таких витрат, у зв`язку з чим вони підлягають до стягнення з позивача у розмірі 15000,00 грн.
При цьому суд враховує, що сторона позивача не ставила під сумнів співмірність витрат на правничу допомогу сторони відповідача, і не заявляла клопотання про зменшення розміру цих витрат.
Враховуючи, вищевикладене, суд, вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідача 15000,00 грн судових витрат.
Керуючись ст.ст. 5, 10-13, 76-82, 89, 133, 141, 258, 259, 263-265, 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У позові Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – відмовити.
Стягнути з Акціонерного товариства «Таскомбанк» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 гривень 00 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня його проголошення.

Відомості про сторін:
позивач: Акціонерне товариство «Таскомбанк», місцезнаходження: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, код ЄДРПОУ 09806443.
відповідач: ОСОБА_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повне судове рішення складено 21 травня 2026 року.

Суддя Гавриленко О.М