Дата документу 27.05.2026 Справа № 334/8108/25

Запорізький Апеляційний суд

 
ЄУН 334/8108/25      Пр. № 22-ц/807/630/26	Головуючий у 1-й інстанції: Козлова Н.Ю. Суддя-доповідач: Гончар М.С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2026 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.
суддів Онищенка Е.А., Трофимової Д.А.
за участі секретаря Бєлової А.В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу  ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2  на рішення Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 05 грудня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_3 , заінтересовані особи: СЛУЖБА У СПРАВАХ ДІТЕЙ ЗАПОРІЗЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ, ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про встановлення факту перебування на утриманні

 
ВСТАНОВИВ:

У вересні 2025 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вищезазначеною заявою в порядку окремого провадження (а.с.1-22), в якій просив встановити факт перебування ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на утриманні ОСОБА_3 .
В обґрунтування своєї заяви заявник зазначав, що з 15 вересня 2021 року він - ОСОБА_3 та ОСОБА_7 уклали шлюб, який зареєстровано Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі ПСМРУ Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 1497. Від даного шлюбу у них народилася донька - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Від попереднього шлюбу, у його дружини є два сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Всі разом вони мешкають однією родиною у квартирі АДРЕСА_1 . Для подальшого звернення до суду щодо позбавлення батьківських прав  ОСОБА_1 та усиновлення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заявником, ОСОБА_3 просив суд встановити факт перебування ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утриманні ОСОБА_3 (саме така мета зазначена прямо в описової частини оскаржуваного рішення суду першої інстанції у цій справі - а.с. 100).
В автоматизованому порядку для розгляду даної справи визначено суддю першої інстанції Козлову Н.Ю. (а.с.23). Ухвалою суду першої інстанції від 01.10.2025 року (а.с.24) провадження у цій справі відкрито в порядку окремого провадження. 

20.10.2025 року ОСОБА_1 , як батько неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в особі представника ОСОБА_2 подав до суду першої інстанції у цій справі клопотання про вступ у справу, як заінтересованої особи (а.с. 39-43).

Рішенням Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 05 грудня 2025 року (а.с.100-101) заяву заявника у цій справі задоволено.
Встановлено факт, що неповнолітні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) перебувають на утриманні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .. 

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції у цій справі, посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, заінтересована особа  ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі (а.с.108-119) просив рішення суду першої інстанції скасувати, постановити нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_3 залишити без розгляду.

В автоматизованому порядку 08.01.2026 року для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Онищенка Е.А. та Трофимову Д.А. (а.с.121). Ухвалою апеляційного суду від 09.01.2026 року (а.с.122) витребувано у суду першої інстанції справу, яка надійшла до апеляційного суду 15.01.2026 року (а.с.125). Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 16.01.2026 року (а.с.126), дану справу за апеляційною скаргою призначено до апеляційного розгляду (а.с.127), з урахуванням відповідного навантаження судді-доповідача і колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, які за рішенням загальних зборів суддів Запорізького апеляційного суду з липня 2021 року також приймають участь у розгляді кримінальних проваджень; штату суддів Запорізького апеляційного суду (10) взагалі; відпустки судді-доповідача у період з 16.02.2026 року по 02.03.2026 року включно (довідка – а.с.152) та приймання участі у курсах підвищення кваліфікації у період з 18.05.2026 року по 22.05.2026 року (довідка а.с. 168).
Учасники справи не скористались своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу у цій справі. Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.
Ухвалою апеляційного суду (а.с.178) розгляд даної справи призначено в режимі відеоконференції в порядку задоволення клопотання сторони апелянта – заінтересованої особи ОСОБА_1 – адвоката Шаповалова А.М. (а.с.169-177).
У дане судове засідання належним чином повідомлені апеляційним судом про дату, час і місце розгляду цієї справи (а.с.138-140, 150, 167), у тому числі: - заявник ОСОБА_3 додатково через свого представника, що узгоджується із вимогами ст. 130 ч. 5 ЦПК України, - та заінтересована особа ОСОБА_4  в порядку ст. 128 ч. 8 ч. ч. 3, 4 ЦПК України за: = за адресою внутрішньо переміщеної особи за адресою: АДРЕСА_2 (відповідь з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери від 24.04.2026 року - а.с. 160-161 – конверт із судовою повісткою - повідомленням повернувся на адресу апеляційного суду без вручення з відміткою поштового відділення «адресат відсутній» – а.с. 164-166), = зареєстрованим в установленому законом порядку місця проживання (відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру від 24.04.2026 року - а.с. 158-159): АДРЕСА_3 – а.с. 158-159, отримала ОСОБА_4 особисто - 167); всі учасники цієї справи не з`явились, окрім представників сторін – адвокатів Науменка М.В. в залі суду (заявника ОСОБА_3 – а.с. 35-36) та  ОСОБА_2 в режимі відеоконференції (апелянта - заінтересованої особи   ОСОБА_1 ), про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.
В силу вимог ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом. 
При вищевикладених обставинах, на підставі ст. ст. 371-372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутності всіх учасників цієї справи, які не з`явились, за присутності представників сторін – адвокатів Науменка М.В. в залі суду (заявника Лісового М.В. – а.с. 35-36) та ОСОБА_2 в режимі відеоконференції (апелянта - заінтересованої особи ОСОБА_1 ).
Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.
Заслухавши у даному судовому засіданні доповідь судді-доповідача, пояснення представників учасників цієї справи, які з`явились, та зокрема адвоката ОСОБА_2 в режимі відеоконференції – представника апелянта - заінтересованої особи  ОСОБА_1 , який у тому числі на запитання апеляційного суду зазначав, що ОСОБА_1 , як батько дітей - ОСОБА_5 ,        ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згоди на позбавлення його батьківських прав відносно цих дітей та усиновлення останніх новим чоловіком (заявником ОСОБА_3 ) його колишньої дружини ( ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) не надавав; заперечує проти цього; тому, має місце спір про право, а тому встановлення факту, про який просив заявник ОСОБА_3 у цій справі можливо лише в межах позовного провадження при вирішенні питання про позбавлення батьківських прав батька ОСОБА_1 відносно дітей ОСОБА_5 ,        ІНФОРМАЦІЯ_5 , і ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; у суді першої інстанції заінтересована особа ОСОБА_1 не визнавав факт утримання заявником його дітей, заперечував проти задоволення заяви заявника у цій справі по суті; проте, суд першої інстанції розглянув заяву заявника у цій справі по суті замість правильного – залишити без розгляду через те, що встановлення факту пов`язано із вирішенням спору про право, який має розглядатись в межах позовного, а не окремого провадження; тому, в апеляційній скарзі ОСОБА_5 , як батько дітей, вже наполягає саме на залишенні судом без розгляду вищезазначеної заяви заявника у цій справі окремого провадження; перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2  підлягає задоволенню у цій справі з таких підстав.
Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи вищезазначену заяву заявника у цій справі окремого провадження, керувався ст.ст. 81, 89, 315, 319 ЦПК України та виходив із такого.
Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 та ОСОБА_11 перебували у зареєстрованому шлюбі з 29 грудня 2007 по 10 липня 2017 року. Від даного шлюбу у них народжено двоє дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рішенням Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 10 липня 2017 року у справі № 336/ 3167/17 шлюб було розірвано. Рішенням Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 12 червня 2018 року у справі № 336/6735/17 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_10 стягнено аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дітьми повноліття починаючи з 28.11.2017 року. Станом на вересень 2025 року, ОСОБА_1 має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 139963,67 грн., про що свідчить довідка державного виконавця. Сам факт існування заборгованості по сплаті аліментів та факт добровільної відмови ОСОБА_1 від утримання своїх дітей, підтверджується заявою ОСОБА_1 , яка посвідчена приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Кардаш Я.О. 15 вересня 2021 року заявник ОСОБА_3 та ОСОБА_10 уклали шлюб, який зареєстровано Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі ПСМРУ Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 1497. Від цього шлюбу у подружжя народилася спільна дитина - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно із наданими суду письмових доказів, зокрема довідки ОСББ «Зернова-30А» родина постійно мешкає у квартирі АДРЕСА_1 . Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї від 10.07.2025 року, затвердженого комісією у складі Головного спеціаліста Маньковської Л.Г., Головного спеціаліста Шустер О.В., при обстеженні встановлено, що сімя проживає без реєстрації за адресою АДРЕСА_4 . ОСОБА_3 , разом з дружиною ОСОБА_4 виховують трьох неповнолітніх дітей, в матеріальному відношенні сім`я забезпечена добре, ОСОБА_3 приділяє належну увагу вихаванню та матеріальному забезпеченню своєї сім`ї. Оскільки ОСОБА_4 зараз перебуває у відпустці по догляду за дитиною і немає жодних доходів, крім соціальної допомоги, то утримувати дітей від першого шлюбу, вона змоги не має. Сім`я, яка складається з дружини та трьох дітей, перебувають виключно на утриманні її чоловіка – ОСОБА_3 . Судом встановлено, що замість біологічного батька ОСОБА_1 утриманням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснюється їх вітчимом, який проживає разом. Поряд з цим заявник виконує свої батьківські обов`язки, й утримує дітей від шлюбу з ОСОБА_4 – ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .
Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права.
Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються в тому числі справи про встановлення фактів, що має юридичне значення.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.
Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. При цьому обов`язком суду при розгляді таких справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти і об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного і обґрунтованого рішення. Важливе значення має вимога про обов`язкове зазначення у заяві мети встановлення юридичного факту, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки. Зазначена правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі №175/2317/16-ц.
Відповідно до ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я утворюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
У своєму Рішенні від 02.06.1999 року у справі №1-8/99 (справа про офіційне тлумачення терміна "член сім`ї") Конституційний Суд України дійшов висновку, що є підстави для диференціації членів сімей взагалі, які перебувають на утриманні або проживають з суб`єктами права на пільги….. на 2 групи: - дружина (чоловік), їх діти і батьки є членами сім`ї військовослужбовця …, якщо вони проживають разом з ним, а у передбачених законом вимогах ще й ведуть спільне господарство; - інші особи, що постійно мешкають з ними та ведуть спільне господарство. До таких належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем,... у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнолітні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки та інші). Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з суб`єктом права на пільги щодо оплати житлово-комунальних послуг спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Питання про визнання членом сім`ї військовослужбовця, … (крім подружжя, дітей, батьків) вирішуються відповідними органами і організаціями, а у спірних випадках - судами загальної юрисдикції, які з`ясовують характер відносин з військовослужбовцем, … при розгляді кожної конкретної справи.
За положеннями ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно Сімейного законодавства України, обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним. Закон не передбачає яких-небудь спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 ст. 157 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 157 СК України закріплено що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.
Положеннями ст.268 СК України закріплений обов`язок вітчима утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів, сестер, або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу.
Встановлення факту утримання трьох дітей віком до 18 років має для заявника юридичне значення, оскільки породжує у подальшому для нього право на усиновлення дітей. Факт наявності власних дітей на утриманні доказуванню не підлягає, тому у заявника виникла необхідність встановити факт утримання дітей дружини від попереднього шлюбу. 
Твердження ОСОБА_1 та його представника адвоката Шаповалова А.М. що справжньою метою ОСОБА_3 є отримання заявником права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду та спростовуються письмовими доказами, зокрема довідкою про проходження навчання ОСОБА_3 у Дніпровському державному аграрно-економічному університеті на денній формі здобуття освіти та відповідною відстрочкою від мобілізації. 
Отже, в ході судового розгляду факт перебування ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на утриманні ОСОБА_3 повністю доведені та не спростовані. 
Посилання ОСОБА_1 , його представника та наданні ними пояснення, а також встановленні судом обставини, не знайшли свого підтвердження в суді, будь - яких даних, які б спростовували свідчення заявника, свідків та ОСОБА_4 надано не було, у зв`язку з чим, суд першої інстанції вважав за можливе задовольнити вимоги заявника та встановити факт перебування на його утриманні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Проте, із такими висновками суду першої інстанції у цій справі погодитись не можна з таких підстав.
Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України – питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду. 
Рішення суду першої інстанції цим вимогам ЦПК України у цій справі не відповідає.
Оскільки, апеляційним судом встановлено, що дана справа розглядалась судом першої інстанції в межах окремого провадження. В силу вимог ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Проте, апеляційним судом встановлено, що у цій справі наявний спір, який має вирішуватись в позовному провадженні, між:
- заявником ОСОБА_3 , який просить встановити факт перебування дітей ОСОБА_5 ,      ІНФОРМАЦІЯ_5 (дитина вже досягла повноліття (повних 18 років) станом на дату розгляду цієї справи апеляційним судом 27.05.2026 року), та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на його утриманні, як вітчима (нового чоловіка матері цих дітей),
- та заінтересованою особою у цій справі - батьком  ОСОБА_5 та ОСОБА_6 -  ОСОБА_1 (апелянт), який цей факт у цій справі через свого представника ОСОБА_2 у суді першої інстанції у цій справі не визнав (письмові пояснення від 04.12.2025 року із додатками (а.с. 85-98); при цьому, не мають значення для правильного вирішення цієї справи раніше подані компетентним органам від імені ОСОБА_1 заяви від 10.06.2024 року про повідомлення, що він не утримує фінансово своїх цих дітей (копія а.с. 12) та від 10.06.2024 року про надання згоди на тимчасову поїздку за кордон до Польщі, Словаччини, Молдови, Румунії, Угорщини у супроводі їх матері та заявника у цій справі – ОСОБА_3  (копія а.с. 13), 
В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлень фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.
Оскільки, апеляційним судом встановлено, що:
- заявник ОСОБА_3 у цій справі просив встановити факт утримання ним дітей його дружини ОСОБА_11 від попереднього шлюбу з заінтересованою особою у цій справі ОСОБА_1 - ОСОБА_5 , 2  ІНФОРМАЦІЯ_6 (дитина вже досягла повноліття (повних 18 років) станом на дату розгляду цієї справи апеляційним судом 27.05.2026 року), та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 
- проте батько цих дітей – ОСОБА_1 згоди на позбавлення його батьківських прав відносно цих дітей не надавав, усиновлення дітей без згоди батька заявником є неможливим, 
- для усиновлення цих дітей заявником без згоди батька спочатку потрібно позбавити батька батьківських прав відносно дітей, що можливо лише в межах позовного провадження за позовом матері дітей; 
- вказані обставини потребують дослідження й врахування інтересів дітей ОСОБА_5 ,   ІНФОРМАЦІЯ_5 (дитина вже досягла повноліття (повних 18 років) станом на дату розгляду цієї справи апеляційним судом 27.05.2026 року), та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та їх батька ОСОБА_1 ;
- тобто встановлення факту утримання дітей вітчимом пов`язано із вирішенням спору заявника бути усиновлювачем дітей заінтересованої особи у цій справі – батька ОСОБА_1 , який батьківських прав відносно цих дітей не позбавлений (належні, допустимі докази протилежного у цій справі вісутні);
- встановлення факту, який потрібний для реалізації права заявника на усиновлення дітей, пов`язаний у цій справі із спором між заявником (вітчимом) та заінтересованою особою (батьком) про позбавлення останнього батьківських прав відносно цих дітей), підлягає розгляду у порядку позовного провадження, а тому факт, про який просить заявник у цій справі, має також встановлюватись разом із вирішенням цього спору про позбавлення батьківських прав батька у справі в межах позовного провадження у справі;
- і не може встановлюватись у безспірному порядку на підставі судового рішення, ухваленого за правилами окремого провадження, оскільки у такому випадку завжди існуватиме загроза порушення принципу дотримання найкращих інтересів дітей. 
З урахуванням закріпленого в сімейному законодавстві принципу невідчужуваності сімейних обов`язків, неможливості відмови від них, у тому числі від обов`язків утримання дитини, факт, який просить встановити заявник ОСОБА_3 у цій справі, як новий чоловік матері дітей, яка у тому числі у судовому засіданні 03.11.2025 року (протокол а.с. 57-64) також наполягала лише на самостійному вихованні і утриманні лише нею з новим чоловіком ОСОБА_3 дітей від попереднього шлюбу з ОСОБА_1 - ОСОБА_5 ,       ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою встановлення цього факту для усиновлення заявником ОСОБА_3 останніх, не може встановлюватись безвідносно до дій другого з батьків ОСОБА_1 та може вирішуватись виключно у межах відповідного спору про право між батьками дітей у позовному провадженні (зокрема за позовом матері цих дітей до їх батька про позбавлення батьківських прав останнього відносно цих дітей).
В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення і ухвалити …нове рішення.
Судовими рішеннями в силу вимог ст. 258 ч. 1 ЦПК України є: …2) рішення, 3) постанови…
Згідно із ст. 294 ч. 6 ЦПК України якщо під час розгляди справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони можуть подати позов на загальних підставах.
При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги заінтересованої особи ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи. 
За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 слід задовольнити, рішення Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 05 грудня 2025 року у цій справі слід скасувати; заяву ОСОБА_3 , заінтересовані особи: СЛУЖБА У СПРАВАХ ДІТЕЙ ЗАПОРІЗЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ, ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про встановлення факту перебування на утриманні у цій справі слід залишити без розгляду.
Роз`яснити ОСОБА_3  його право подати позов на загальних підставах. 
Керуючись ст. ст. 12, 294 ч. 6, 367-368, 372, 376 ч. 3 п. 4, 377, 381 ч. 1, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд
УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2  задовольнити.
Рішення Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 05 грудня 2025 року у цій справі скасувати.
Заяву ОСОБА_3 , заінтересовані особи: СЛУЖБА У СПРАВАХ ДІТЕЙ ЗАПОРІЗЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ, ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про встановлення факту перебування на утриманні у цій справі залишити без розгляду. 
Роз`яснити ОСОБА_3 його право подати позов на загальних підставах. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, проте, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.
Повна постанова апеляційним судом складена 29.05.2026 року.

Головуючий суддя	Суддя	Суддя	
Гончар М.С. 	Онищенко Е.А. 	Трофимова Д.А.