Яготинський районний суд Київської області

Справа № 382/781/26
Провадження № 2/382/900/26

РІШЕННЯ
Іменем України

15 травня 2026 року Яготинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Кисіль О.А.
за участю секретаря Голованова В.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготин Київської області справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернулася до Яготинського районного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якій вказав, що з відповідачкою по справі шлюб зареєстрували 02 липня 2025 року у Шептицькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Шептицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 127. У даному шлюбі дітей не мають. Сімейне життя в них не склалося в зв`язку з тим, сторони не змогти налагодити сімейне подружнє життя, через суттєві розбіжності, щодо бачення подальшого сімейного життя, з січня 2026 року не ведуть спільного сімейного господарства, між ними відсутні зв`язки (відносини) притаманні подружжю. Між сторонами втрачені почуття любові та взаєморозуміння. Шлюб носить формальний характер.
Мотивуючи тим, що такий стан речей привів до поступової втрати почуттів між сторонами та припинення сімейних відносин. Позивач остаточно прийняв рішення про розірвання шлюбу, адже подальше перебування в шлюбі за наведених вище обставин суперечить принципам та засадам подружжя та сім`ї, у заяві просить шлюб між ним та відповідачкою розірвати.
В судове засідання позивач не з`явився, проте представник позивача надіслав заяву про розгляд справи без участі, щодо заочного розгляду справи не заперечують, судові витрати просить не стягувати.
Відповідачка до суду подала заяву, в якій зазначає, що не заперечує про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу просить змінити прізвище на дошлюбне – ОСОБА_3 . Одночасно просить проводити розгляд справи в її відсутність.
Відзиву щодо позову та клопотань до суду не направив, тому суд вважає, за можливе розглянути даний спір у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів.
Перевіривши матеріали справи, враховуючи письмові пояснення сторін, роз`яснивши сторонам процесуальні наслідки визнання позову, враховуючи, що відповідач позов визнав, та визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання відповідачем позову може бути прийнято судом, а позов підлягає до задоволення.
В силу ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Відповідно до положень ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
Статтею 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до п. 10 Постанови пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
Керуючись ст. ст. 258-259, 263, 265, 268, 206, 354, 141 ЦПК України, ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України, суд

ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , та ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце реєстрації АДРЕСА_2 , зареєстрований 02 липня 2025 року у Шептицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 127, розірвати.
Після розірвання шлюбу прізвище відповідачки залишити дошлюбне « ОСОБА_3 ».
Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення повного рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, після проголошення повного рішення 15 травня 2026 року, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кисіль О. А.