ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/3098/25  Номер провадження 22-ц/814/2058/26	Головуючий у 1-й інстанції Ячало Ю. І.  Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2026 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого (судді-доповідача): Карпушина Г.Л., суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І., при секретарі судового засідання Буйновій О.П., -
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 12 січня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,- 
В С Т А Н О В И В :
У серпні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення боргу.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що у квітні 2024 року між ним та відповідачем ОСОБА_2 було обумовлено умови договору купівлі-продажу транспортного засобу марки Fruehauf TD 35C1, 1999 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 . 16 квітня 2024 позивачем було передано відповідачу ОСОБА_2 належний йому на праві власності транспортний засіб Fruehauf TD 35C1. Оскільки ОСОБА_2 на момент передачі транспортного засобу всієї суми вартості транспортного засобу не мав, позивачем на ім`я відповідача була надана довіреність на транспортний засіб Fruehauf TD 35C1, 1999 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , з можливістю перереєстрації транспортного засобу (його відчуження). В свою чергу відповідачем була написана заява (по своїй суті розписка), згідно якої, останній взяв на себе зобов`язання здійснити доплату за придбаний транспортний засіб в сумі 6000,00 доларів США, що еквівалентно 250200,00 грн. Порядок сплати суми заборгованості, визначений у заяві, а саме, що сума буде повертатися рівними частками щомісяця, починаючи з 16 серпня 2024 (16 серпня 2024, 16 вересня 2024, 16 жовтня 2024, 16 листопада 2024, 16 грудня 2024, 16 січня 2025, 16 лютого 2025, 16 березня 2025, 16 квітня 2025, 16 травня 2025, 16 червня 2025, 16 липня 2025), що по суті являє суму доплати за транспортний засіб. Вищевказана заява містить власноручний підпис із зазначенням прізвища та ініціалів відповідача ОСОБА_2 та така заява була посвідчена приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Стрільчуком М.М., зареєстрована в реєстрі за № 8055. Позивач вживав заходи досудового врегулювання спору шляхом направлення претензії-вимоги відповідачу. Однак, зобов`язання щодо повернення грошових коштів відповідачем було проігноровано та на сьогодні не виконане. 
Відповідач ОСОБА_2 повністю та чітко усвідомлював, що по своїй суті між ним та позивачем було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу, позивач передав відповідачу транспортний засіб, увійшов у його положення, враховуючи той факт, що всієї суми він не мав, взамін передав по суті в своїй розписку, згідно якої мав погасити всю вартість транспортного засобу, обумовлену попередньо сторонами, про що відповідачу достеменно відомо, оскільки ним особисто проставлений підпис у заяві, посвідченій нотаріусом. Боргова розписка це письмовий документ, який посвідчує факт укладення договору позики і зобов`язання отримувача коштів позичальника повернути їх і сплатити. Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Позивач зазначає, що розписка це документ, який підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником у борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів. Розписка надана відповідачем ОСОБА_2 від 16 липня 2025 містить всі вище перераховані умови. У встановлені строки відповідач суму боргу не повернув, а отже не виконав взяті на себе за договором позики зобов`язання, тим самим порушуючи вимоги ст. 526 ЦК України, яка прямо вказує: "Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору". Таким чином зважаючи на вищевикладене, позивач вважає, що він має право на відшкодування відповідачем йому суми боргу в розмірі 250200,00 грн.

Рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 12 січня 2026 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу було відмовлено.

З вказаним рішенням суду не погодився ОСОБА_1 та подав апеляційну скаргу, в якій прохає рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 12 січня 2026 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги про стягнення боргу задовольнити, стягнувши із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість в сумі 250200 грн.
В доводах апеляційної скарги зазначає, що вважає рішення суду першої інстанції незаконним, необґрунтованим, оскільки ухвалене на неповно з`ясованих обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права. 
Крім того зазначає, що розписка є документом, яким боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи його укладення, так і умови, а також засвідчують отримання певної грошової суми.
Акцентує увагу суду, що судом першої інстанції не враховано, що не оспорюється, що спірний автомобіль знаходиться у відповідача, що відповідач має розпорядження та користування даним автомобілем, відповідач взяв на себе зобов`язання з виплати коштів за це, та дане зобов`язання не виконує.
Стверджує, що позивач та відповідач при усному укладенні договору купівлі-продажу автомобіля досягли істотних умов договору, а саме: щодо предмета договору та його ціни і на виконання вказаного договору передав предмет договору покупцеві, а покупець прийняв дане майно і зобов`язався за нього сплатити обумовлену грошову суму в установлену домовленістю строки.
Відзив на адресу Полтавського апеляційного суду не надходив.
Судове засідання в суді апеляційної інстанції проводилося в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. На момент розгляду справи був присутній представник позивача, інші особи, які брали участь в розгляді справи будучи належним чином та завчасно повідомленими про час і місце слухання справи, в судове засідання не з`явилися. 

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.
У відповідності з ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно вимог ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно ч.1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що відповідачем ОСОБА_2 , 16 липня 2024 року підписана заява серії НТК № 979371, відповідно до якої останній стверджує, що зобов`язується здійснити доплату за придбаний транспортний засіб Fruehauf TD 35C1, 1999 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , до 16 липня 2025 в сумі 250200, грн., що за згодою еквівалентно 6000,00 (шість тисяч) доларів 00 центів США. Сума буде повертатися рівними частками щомісяця, починаючи з 16 серпня 2024. Підтверджує, що діє вільно, цілеспрямовано, свідомо та добровільно, розумно та на власний розсуд, без будь-якого примусу, як фізичного, так і психологічного, не порушуючи прав третіх осіб, бажаючи реального настання правових наслідків, перебуваючи в здоровому розумі та ясній пам`яті, усвідомлюючи значення своїх дій та керуючи ними, не помиляючись щодо обставин, викладених у цій заяві, без впливу обману, за відсутності впливу тяжкої обставини, за відсутності будь-яких заперечень щодо кожної з умов, викладених у цій заяві, розуміючи значення, умови та правові наслідки. Приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Стрільчук М.М., засвідчено справжність підпису ОСОБА_2 , який зроблено в присутності нотаріуса. Особу ОСОБА_2 , який підписав документ встановлено, його дієздатність перевірено. Дана заява зареєстрована в реєстрі нотаріальний дій за № 8055 (том 1 а.с. 10).
Відповідно до довіреності серії НТК № 979370 від 16.07.2024, посвідченої приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Стрільчук М.М. та зареєстрованої в реєстрі за № 8049, ОСОБА_1 , за попередньою домовленістю цією довіреністю уповноважується/уповноважуються (кожен може діяти окремо): ОСОБА_2 , розпоряджатися (продати, перереєструвати, керувати) належним йому транспортним засобом марки Fruehauf TD 35C1, рік випуску 1999, шасі (кузов, рама НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 , орган державної реєстрації ТСЦ 5641, дата державної реєстрації 11.07.2024. Відповідно до довіреності надано право представляти інтереси в органах нотаріату, відповідних органах державної реєстрації, поліції, сервісних центрах МВС, органах державної реєстрації, або в будь-яких інших установах, підприємствах та організаціях, н7езалежно від їх підпорядкування і форм власності, судових установах, з усіх без винятку питань, пов`язаних з експлуатацією та відчуженням транспортного засобу, його переобладнанням проходженням технічного огляду, передавати транспортний засіб в оренду чи в позичку; одержати транзитні номери, подавати та одержувати необхідні довідки і документи, включаючи заяви, тимчасовий реєстраційний талон, дублікат реєстраційного документа у разі його втрати, підписувати договори цивільно-правового характеру щодо розпорядження транспортним засобом, укладати угоди страхування цивільної відповідальності, отримати страховий поліс, одержувати належні власнику за результатами згаданих угод грошові суми, укладати угоди про відшкодування заподіяної шкоди, одержувати та сплачувати по таких угодах грошові суми, отримувати страхові відшкодування, здійснювати тимчасовий виїзд транспортним засобом за кордон, а також вчиняти всі інші юридично значимі дії, пов`язані з цією довіреністю (том 1 а.с. 11).
20 травня 2023 ОСОБА_1 направив ОСОБА_2 лист-претензію згідно якого, вимагає негайно здійснити доплату за придбаний транспортний засіб Fruehauf TD 35C1, 1999 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , до 16 липня 2025 в сумі 250200,00 гривень, що еквівалентно 6000 доларів США (том 1 а.с. 12).
Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено факту того, що між сторонами узгоджено всі істотні умови договору купівлі продажу спірного автомобіля, та що ОСОБА_2 придбав транспортний засіб у позивача, крім того матеріали справи не містять письмових доказів укладення договору-купівлі продажу спірного транспортного засобу. 
Доводи щодо підтвердження написаною відповідачем борговою розпискою, факту укладення договору позики, також не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, а тому також не можуть бути підставою для задоволення позовних вимог.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина четверта статті 203 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
Згідно з ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є таке правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно із ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).
Згідно зі статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до статті 209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Нотаріальне посвідчення правочину здійснюється нотаріусом або іншою посадовою особою, яка відповідно до закону має право на вчинення такої нотаріальної дії, шляхом вчинення на документі, в якому викладено текст правочину, посвідчувального напису. На вимогу фізичної або юридичної особи будь-який правочин з її участю може бути нотаріально посвідчений.
Згідно зі статтею 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Із матеріалів справи вбачається, що відповідачем ОСОБА_2 , 16 липня 2024 року підписана заява серії НТК № 979371, відповідно до якої останній стверджує, що зобов`язується здійснити доплату за придбаний транспортний засіб Fruehauf TD 35C1, 1999 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , до 16 липня 2025 в сумі 250200, грн., що за згодою еквівалентно 6000,00 (шість тисяч) доларів 00 центів США. Сума буде повертатися рівними частками щомісяця, починаючи з 16 серпня 2024. Підтверджує, що діє вільно, цілеспрямовано, свідомо та добровільно, розумно та на власний розсуд, без будь-якого примусу, як фізичного, так і психологічного, не порушуючи прав третіх осіб, бажаючи реального настання правових наслідків, перебуваючи в здоровому розумі та ясній пам`яті, усвідомлюючи значення своїх дій та керуючи ними, не помиляючись щодо обставин, викладених у цій заяві, без впливу обману, за відсутності впливу тяжкої обставини, за відсутності будь-яких заперечень щодо кожної з умов, викладених у цій заяві, розуміючи значення, умови та правові наслідки. Приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Стрільчук М.М., засвідчено справжність підпису ОСОБА_2 , який зроблено в присутності нотаріуса. Особу ОСОБА_2 , який підписав документ встановлено, його дієздатність перевірено. Дана заява зареєстрована в реєстрі нотаріальний дій за № 8055 (том 1 а.с. 10).
Відповідно до довіреності серії НТК № 979370 від 16.07.2024, посвідченої приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Стрільчук М.М. та зареєстрована в реєстрі за № 8049, ОСОБА_1 , за попередньою домовленістю цією довіреністю уповноважується/уповноважуються (кожен може діяти окремо): ОСОБА_2 , розпоряджатися (продати, перереєструвати, керувати) належним йому транспортним засобом марки Fruehauf TD 35C1, рік випуску 1999, шасі (кузов, рама НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 , орган державної реєстрації ТСЦ 5641, дата державної реєстрації 11.07.2024. Відповідно до довіреності надано право представляти інтереси в органах нотаріату, відповідних органах державної реєстрації, поліції, сервісних центрах МВС, органах державної реєстрації, або в будь-яких інших установах, підприємствах та організаціях, н7езалежно від їх підпорядкування і форм власності, судових установах, з усіх без винятку питань, пов`язаних з експлуатацією та відчуженням транспортного засобу, його переобладнанням проходженням технічного огляду, передавати транспортний засіб в оренду чи в позичку; одержати транзитні номери, подавати та одержувати необхідні довідки і документи, включаючи заяви, тимчасовий реєстраційний талон, дублікат реєстраційного документа у разі його втрати, підписувати договори цивільно-правового характеру щодо розпорядження транспортним засобом, укладати угоди страхування цивільної відповідальності, отримати страховий поліс, одержувати належні власнику за результатами згаданих угод грошові суми, укладати угоди про відшкодування заподіяної шкоди, одержувати та сплачувати по таких угодах грошові суми, отримувати страхові відшкодування, здійснювати тимчасовий виїзд транспортним засобом за кордон, а також вчиняти всі інші юридично значимі дії, пов`язані з цією довіреністю (том 1 а.с. 11).
На момент розгляду справи транспортний засіб Fruehauf TD 35C1, 1999 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , зареєстрований та перебуває у власності позивача.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, оскільки відповідно до відповіді № 2228568 від 12.01.2026 з Єдиного державного реєстру транспортних засобів щодо наявності транспортних засобів за параметрами власника або ТЗ (ідентифікатор відповіді: 568348368), встановлено, що власником транспортного засобу марки Fruehauf TD 35C1, 1999 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , є позивач ОСОБА_1 . Це свідчить про відсутність будь-яких змін у праві власності позивача на зазначений транспортний засіб станом на момент розгляду справи судом.
Таким чином, враховуючи, що матеріали справи не містять достатніх письмових доказів змісту узгоджених сторонами істотних умов договору та укладення договору купівлі-продажу спірного транспортного засобу між сторонами, а також з огляду на те, що згідно з наявними у справі даними власником транспортного засобу марки Fruehauf TD 35C1, державний номерний знак НОМЕР_2 , залишається позивач ОСОБА_1 , і беручи до уваги, що нотаріально посвідчена заява відповідача ОСОБА_2 передбачала лише зобов`язання щодо поетапної доплати грошових коштів, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено факту наявності між сторонами правовідносин щодо придбання відповідачем зазначеного транспортного засобу.
Зміст заяви наданої позивачем, в сукупності з наявною довіреністю, має такий суперечливий і низький рівень правових та фактичних даних і обставин, які не дають змоги провести їх повний правовий аналіз та категорично визначитися з характером правовідносин, які виникли між сторонами. При цьому, однозначно, дані правовідносини, не відносяться до положень, якими врегульовано порядок у умови укладання договору позики. За таких умов, поданні позивачем письмові докази не можуть бути підставою для покладання обов`язку на відповідача щодо погашення заборгованості у вказаній позивачем сумі.
Колегія суддів зазначає, що доводи, які викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги судом апеляційної інстанції, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці.
Крім цього, зазначене також узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.
Тому, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.
Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, а тому задоволенню вони не підлягають.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 12 січня 2026 року – залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 11 травня 2026 року.

Головуючий суддя : __________________________ Г.Л. Карпушин

Судді: __________________ С.Б. Бутенко _________________ О.І. Обідіна