ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

29 квітня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 340/4311/25	
(суддя Момонт Г.М., м. Запоріжжя)

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),
суддів: Шальєвої В.А., Іванова С.М., 
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2025 року у справі №340/4311/25 за позовом ОСОБА_1 до Вiйськово-лiкарської комiсiї при ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування довідки, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 26 червня 2025 року звернувся до суду з позовом до Військово-лікарської комісії при Вiйськово-лiкарської комiсiї при Гайсинському районному територiальному центрi комплектування та соцiальної пiдтримки, згідно з яким просить:
- визнати протиправною та скасувати довідку ВЛК №2025-0430-1612-5927-3 від 30.04.2025 р., видану ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 направити ОСОБА_1 , який проходить службу у в/ч НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , на повторне проходження військово-лікарської комісії у ІНФОРМАЦІЯ_4 за місцем його реєстрації.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 30.04.2025 р. ним було пройдено медичний огляд у складi вiйськово-лiкарської комiсiї при ІНФОРМАЦІЯ_2 . За результатами огляду йому видано довiдку №2025-0430-1612-5927-3 згiдно з якою його визнано «здоровим» (дiагноз Z02.3) та «придатним до вiйськової служби». На пiдставi цiєї довiдки позивач був мобiлiзований i наразi проходить службу у вiйськовiй частинi А4979.
Позивач вважає оскаржуване рiшення ВЛК протиправним та винесеним з порушенням порядку, оскiльки: огляд проведено без повного обсягу обов`язкових дослiджень, зокрема без ЕКГ; не враховано хронiчний розлад зору – позивач постiйно носить окуляри, без яких не орiєнтується у просторi; він не надавав згоди на проходження ВЛК, про що подав письмову заяву 30.04.2025 р. до РТЦК; 06.06.2025 р. позивачем отримано консультацiйний висновок невролога, який встановив наявнiсть остеохондрозу попереково-крижового вiддiлу хребта з грижею L5-S1 та радикулопатiєю. Симптоми включають хронiчнi болi, порушення ходи, обмеження рухливостi, оніміння. 
На думку позивача зазначенi факти не були врахованi ВЛК при винесеннi висновку, що є порушенням п.2.6 Положення про ВЛК (наказ МОУ №402 вiд 14.08.2008 р.).
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2025 року у задоволенні позову відмовлено повністю.
Рішення суду мотивовано тим, що Положенням №402 визначено порядок оскарження постанов позаштатних ВЛК до відповідних штатних ВЛК. Позивачем до позову не додано доказів звернення зі скаргою про протиправність дій/бездіяльності членів позаштатної ВЛК при проведенні його медичного огляду ані до ВЛК регіону, ані до ЦВЛК та з проханням провести повторний медичний огляд із дотримання вимог Положення №402. Тобто, позивач не скористався своїм правом на проведення повторного медичного огляду з метою визначення придатності його до військової служби. Матеріалами справи не підтверджується порушення відповідачем порядку проведення медичного огляду молодшого сержанта ОСОБА_1 , а тому судом не встановлено протиправності оскаржуваного рішення ВЛК.
Не погодившись з постановою суду першої інстанції позивач оскаржив її до апеляційного суду з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити повністю.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення справи. Вказує, що відповідач не дотримався процедури проведення медичного огляду та оформлення його результатів.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що 30 квітня 2025 року ОСОБА_1 подано на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 заяву про не надання згоди на проходження військово-лікарської комісіїпри ІНФОРМАЦІЯ_6 щодо визначення ступеня придатності за станом здоров`я до військової служби. У заяві ОСОБА_1 повідомив, що у нього наразі відсутні медичні документи, які підтверджують стан його здоров`я, а тому він позбавлений можливості надати повну інформацію про стан свого здоров`я.
30 квітня 2025 року Військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_1 проведено медичний огляд молодшого сержанта (запасу) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , відомості внесені до картки обстеження та медичного огляду для визначення придатності до військової служби.
Постановою ВЛК, оформленою довідкою військово-лікарської комісії №2025-0430-1612-5927-3 від 30.04.2025 р., встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 здоровий та на підставі графи ІІ розкладу хвороб придатний до військової служби.
30.04.2025 р. о 16.25 год. посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 складено акт фіксування відкритої відмови військовозобов`язаного від ознайомлення з рішенням ВЛК.
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 (з адміністративно-господарської діяльності) від 21.05.2025 р. №574 «Про призов та відправку військовозобов`язаних під час проведення мобілізації» призвано та направлено для проходження військової служби за мобілізацією з ІНФОРМАЦІЯ_5 молодшого сержанта ОСОБА_1 , 1968 року народження. 
Законність та обґрунтованість рішення ВЛК, оформленою довідкою військово-лікарської комісії №2025-0430-1612-5927-3 від 30.04.2025 р., є предметом спору переданого на вирішення суду.
Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення, враховуючи положення частини 1 статті 308 КАС України, згідно з якої суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, виходить з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 р. №3543-XII (далі - Закон №3543-ХІІ).
Згідно із ст.1 Закону №3543-ХІІ мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
В силу абзацу 2 частини 1 статті 22 Закону №3543-ХІІ визначено, що громадяни зобов`язані, зокрема, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.
Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту) (ч.3 ст. 22 Закону №3543-ХІІ).
Особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України (ч.5 ст.22 Закону №3543-ХІІ).
Поряд з тим, правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України «Про військову службу і військовий обов`язок» від 25.03.1992 р. №2232-XII (далі - Закон №2232-XII).
Відповідно до ч.10 ст.2 Закону №2232-XII та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністра оборони України 14.08.2008 р. №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 р. за №1109/15800 (далі - Положення №402).
Згідно із п.1.1 глави 1 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза - медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України); визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів (п.1.2 глави 1 розділу І Положення №402).
Згідно із п.2.1 глави 2 розділу І Положення №402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Згідно із пунктами 1.1, 1.2 глави 1 розділу ІІ Положення №402 медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону (далі - інші військові формування), у мирний час та під час дії особливого періоду. При встановленні діагнозу насамперед враховуються результати фізикального обстеження та спеціальних досліджень. Якщо дані попередньої медичної документації не співпадають з результатами актуального обстеження, проводиться спільний огляд (консиліум) за участі провідних (головних) медичних фахівців, під час якого може прийматись рішення про неврахування контраверсійних результатів попередніх досліджень (документів, виписок, заключень тощо) та госпіталізацій при винесенні експертного рішення.
Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема, військовослужбовців до військової служби.
Постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).
Як вбачається з матеріалів справи на підтвердження факту того, що позивач за ступенем придатності до військової служби є «придатним до військової служби»» надано до суду довідку ВЛК №2025-0430-1612-5927-3 від 30.04.2025 р., яка видана ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно з якою він є придатним до вiйськової служби.
У матеріалах справи наявна картка обстеження та медичного огляду позивача, у якій зазначені відомості про обстеження позивача терапевтом, хірургом, невропатологом, офтальмологом, лором, психіатром.
Також, наявні результати флюрографії органів грудної клітки, ЕКГ, довідка психіатра від 30.04.2025 р., відомості про проведення аналізу крові на реакцію РПГА, результат імунохроматографічного дослідження.
Враховуючи наявність зазначених доказів, що підтверджують обставини проходження позивачем ВЛК, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про дотримання відповідачем вимог п.3.2, 3.4 гл.3 р.ІІ Положення №402 щодо переліку лікарів, якими проводиться огляд військовозобов`язаних під час дії правового режиму воєнного стану та переліку досліджень, які належить провести під час такого огляду.
Колегія суддів звертає увагу на те, що у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі.
Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.06.2018 у справі №806/526/16 де суд зазначив: "…що у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі".
Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки як попередньо зазначалося, суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.
Питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями військово-лікарської комісії, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.
Таким чином, надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію конкретних статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступень придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.06.2020 р. у справі №810/5009/18.
Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
При цьому, у разі наявності сумніву у позивача щодо правильності висновку стосовно ступеня його придатності до військової служби, він мав право звернутися це до ВЛК вищого рівня, чи Центральної військово-лікарської комісії для перегляду відповідної постанови.
Враховуючи те, що судом не встановлено порушення відповідачем процедури складення довідки ВЛК №2025-0430-1612-5927-3 від 30.04.2025 р, при цьому суд не може здійснювати власну оцінку підстав прийняття певного висновку, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підстав висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення цього позову.
Щодо доводів позивача про те, що він не надавав згоди на проходження ВЛК, колегія суддів зазначає, що цім доводам суду першої інстанції надав правильну оцінку зазначивши про те, що Положенням №402 не передбачено одержання згоди військовозобов`язаного на проведення його медичного огляду.
Відносно інших доводів позивача, які викладені в апеляційній скарзі та які зводяться до незгоди з судовим рішенням слід зазначити, що повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків правосуддя, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду.
Всі інші аргументи апеляційної скарги не є доречними і важливими аргументами, оскільки не спростовують висновок суду про наявність підстав для відмови у задоволенні позову. 
На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2025 року у справі №340/4311/25 – без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повне судове рішення складено 29 квітня 2026 року. 

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко 

суддя В.А. Шальєва 

суддя С.М. Іванов