ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2026 року	м. Львів	Справа № 500/3253/25 пров. № А/857/49225/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Заверухи О.Б.,
суддів Мандзія О.П., Онишкевича Т.В.,

розглянувши в електронній формі в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Тернопільської митниці на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровський тракторний завод» до Тернопільської митниці про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови,

суддя (судді) в суді першої інстанції – Дерех Н.В.,
час ухвалення рішення – не зазначено,
місце ухвалення рішення – м. Тернопіль,
дата складання повного тексту рішення – 24 жовтня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

29 травня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровський тракторний завод» звернулось в суд з позовом до Тернопільської митниці, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості від 09.05.2025 № UA403070/2025/000175/1 разом із рішенням, яке оформлене карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA403070/2025/000253.
На обґрунтування позовних вимог зазначає, що при митному оформленні товарів за митною декларацією № 25UA403070003321U5, які ввозилися на митну територію України, було визначено їх митну вартість за основним методом за ціною договору (контракту). Вказує, що на підтвердження заявленої митної вартості оцінюваних товарів надало митному органу документи, які відповідають переліку, визначеному в частині другій статті 53 Митного кодексу України (далі – МК України), підтверджують митну вартість товарів та містять об`єктивні відомості про складові митної вартості товарів, подані документи не містять розбіжностей. Стверджує, що митний орган зазначених документів не врахував, у зв`язку з чим дійшов необґрунтованих висновків про наявність підстав для коригування митної вартості частини товарів із застосуванням резервного методу. Всі вказані у спірному рішенні зауваження митниці не свідчать про дійсну наявність розбіжностей, а надані ним документи повною мірою підтверджують числові значення складових митної вартості.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2025 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Тернопільської митниці про коригування митної вартості № UA403070/2025/000175/1 від 09.05.2025. Визнано протиправною та скасовано картку відмови Тернопільської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів транспортних засобів комерційного призначення № UA403070/2025/000253.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивач подав до митного органу повний пакет документів, передбачений статтею 53 Митного кодексу України, які містили достатні та узгоджені між собою відомості про товар, його характеристики, умови поставки та фактичну ціну, сплачену за імпортовану продукцію. Подані документи підтверджували всі складові митної вартості та давали можливість визначити її за основним методом – за ціною договору. Суд першої інстанції дійшов висновку, що митний орган не навів належних і конкретних підстав для сумнівів у достовірності заявленої митної вартості, не встановив розбіжностей, ознак підробки документів чи відсутності відомостей, необхідних для її перевірки. У рішенні про коригування митної вартості відповідач не зазначив, які саме складові вартості не підтверджені документально та які обставини унеможливлюють застосування першого методу визначення митної вартості. Суд першої інстанції також зазначив, що посилання митниці на інформацію про вищу митну вартість аналогічних товарів, які раніше оформлювалися іншими суб`єктами, саме по собі не є достатньою підставою для коригування митної вартості, такі відомості мають лише допоміжний характер і не можуть спростовувати належно підтверджену вартість товару за зовнішньоекономічним контрактом. Оцінивши надані докази, судпершої інстанції прийшов до висновку, що сумніви митного органу ґрунтувалися на припущеннях, а не на об`єктивних та документально підтверджених даних.
Не погодившись з прийнятим рішенням, Тернопільська митниця подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити повністю.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. Вважає, що наявні розбіжності у поданих до митного оформлення документах та відсутність всіх відомостей щодо обставин поставки та продажу товару. У зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій, третій статті 53 Митного кодексу України, а також зважаючи на наявність розбіжностей, митним органом прийнято спірне рішення про коригування заявленої митної вартості товару. Просить врахувати, що за основу для обрахунку митної вартості товару № 1 взято інформацію щодо вартості згідно з ЕМД 10.02.2025 № UA504170/2025/000478 на рівні 3,1158 дол. США/кг. (6110,0838 дол.США/шт.) (Трактори колісні для с/г робіт: Трактор LOVOL FT504SCA - 1шт.; Номер кузову - НОМЕР_1 ; Номер шасі - НОМЕР_1 ; Номер двигуна - НОМЕР_2 ; Тип двигуна – дизельний; Робочий об`єм циліндрів, см3 – 3168; Календарний рік виготовлення – 2024; Модельний рік виготовлення – 2019; потужність двигуна 36,8кВт.; Не містять у своєму складі передавачі або передавачі та приймачі; Виробник Shandong Weichai Lovol; Торговельна марка LOVOL; Країна виробництва CN. Умови поставки FOB).
Суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження) (п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України).
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу з наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції, на виконання зовнішньоекономічного контракту № GMDTZ2024 від 01.11.2024, укладеного між компанією «WEIFANG GREENMASTER MACHINERY CO., LTD.» (Китай) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпровський тракторний завод» (Україна), згідно із рахунком-фактурою (інвойс) № 2025-5 від 14.01.2025, позивачем на митну територію України ввезено товар.
14 квітня 2025 року уповноваженою особою позивача, агентом з митного оформлення Шкуропат О.М., було подано до митного оформлення митну декларацію (далі - МД) типу ІМ40АА 25UA403070003321U5, у графі 31 якої заявлено до митного оформлення наступні товари: «Трактор колісний EUROFENG 554XL – 14 шт. Тип двигуна: дизельний, чотирьохциліндровий, 4-х тактний. Максимальна потужність двигуна 36,80 кВт, колісні. Календарний та модельний рік випуску 2025 р.: Двиг.L811238768B, Куз.2503149, Шасі 503149. Двиг.L811237612B, Куз.2503150, Шасі 2503150. Двиг.L811237633B, Куз.2503151, Шасі 2503151. Двиг.L811237617B, Куз.2503152, Шасі 2503152. Двиг.L811237604B, Куз.2503153, Шасі 2503153. Двиг.L811237596B, Куз.2503154, Шасі 2503154. Двиг.L811238775B, Куз.2503155,Шасі 2503155. Двиг.L811237613B, Куз.2503156,Шасі 2503156. Двиг.L811237594B, Куз.2503157,Шасі 2503157. Двиг.L811238781B, Куз.2503158, Шасі 2503158. Двиг.L811237588B, Куз.2503159, Шасі 2503159. Двиг.L811237593B, Куз.2503160, Шасі 2503160. Двиг.L811238779B, Куз.2503161, Шасі 2503161. Двиг.L811238783B, Куз.2503162, Шасі 2503162. Трактор колісний EUROFENG 554XLC – 11 шт. Тип двигуна: дизельний, чотирьохциліндровий, 4-х тактний. Максимальна потужність двигуна - 36,80 кВт, колісні. Календарний та модельний рік випуску 2025 р.: Двиг.L811237595B, Куз.2503173, Шасі 2503173. Двиг.L811238773B, Куз.2503163, Шасі 2503163. Двиг.L811237614B, Куз.2503164, Шасі 2503164. Двиг.L811237627B, Куз.2503165, Шасі 2503165. Двиг.L811237602B, Куз.2503166, Шасі 2503166. Двиг.L811237639B, Куз.2503167, Шасі 2503167. Двиг.L811237656B, Куз.2503168, Шасі 2503168. Двиг.L811237666B, Куз.2503169, Шасі 2503169. Двиг.L811237630B, Куз.2503170, Шасі 2503170. Двиг.L811237636B, Куз.2503171, Шасі 2503171. Двиг.L811237605B, Куз.2503172, Шасі 2503172. Трактор колісний TERRA FORCE 554XL – 7 шт. Тип двигуна: дизельний, чотирьохциліндровий,4-х тактний. Максимальна потужність двигуна-36,80 кВт,колісні. Календарний та модельний рік випуску 2025р.: Двиг.L811237585B, Куз.2503185, Шасі 2503185. Двиг.L811237591B, Куз.2503186,Шасі 2503186. Двиг.L811238778B, Куз.2503187, Шасі 2503187. Двиг.L811238772B, Куз.2503188, Шасі 2503188. Двиг.L811238782B, Куз.2503189, Шасі 2503189. Двиг.L811238780B, Куз.2503190, Шасі 2503190. Двиг.L811238771B, Куз.2503191, Шасі 2503191. Трактор колісний TERRA FORCE 554XLC - 5 шт. Тип двигуна: дизельний, чотирьохциліндровий, 4-х тактний. Максимальна потужність двигуна - 36,80 кВт, колісні. Календарний та модельний рік випуску 2025 р.: Двиг.L811237589B, Куз.2503192, Шасі 2503192. Двиг.L811237583B, Куз.2503193, Шасі 2503193. Двиг.L811237582B, Куз.2503194, Шасі 2503194. Двиг.L811237592B, Куз.2503195, Шасі 2503195. Двиг.L811237584B, Куз.2503196, Шасі 2503196. Використовуються для сільськогосподарських робіт, нові. Поставляються у частково демонтованому стані, для зручності транспортування. Торговельна марка: EUROFENG, TERRA FORCE. Виробник: WEIFANG GREENMASTER MACHINERY CO., LTD. Країна виробництва: CN.».
До цієї митної декларації, як слідує із інформації, що міститься в гр. 44 МД, уповноваженою особою позивача до митного оформлення були подані наступні документи: - сертифікат якості - Сертифікат від виробника товару б/н від 21.01.2025; - пакувальний лист - до інвойсу № 2025-5 від 21.01.2025; - рахунок-фактура (інвойс) № 2025-5 від 14.01.2025; - накладна ЦІМ (СІМ consignment note (rail)) № 2151573618 від 04.04.2025; - накладна ЦІМ (СІМ consignment note (rail)) № 2151573709 від 04.04.2025; - накладна ЦІМ (СІМ consignment note (rail)) № 2151573782 від 04.04.2025; - супровідний документ T1 № 25PL322080NSD3X6K7 від 03.04.2025; - супровідний документ T1 № 25PL322080NSD3XYK9 від 03.04.2025; - супровідний документ T1 № 25PL322080NSD3YLK6 від 03.04.2025; - сертифікат про походження товару № 25C3707A2186/00023 від 08.04.2025; - некласифікований комерційний документ - комерційна пропозиція від виробника товару б/н від 02.01.2025; - прейскурант (прайс-лист) виробника товару - прайс-лист від виробника товару б/н від 02.12.2024; - розрахунок ціни (калькуляція) - виписка із загальної калькуляції від виробника товару б/н від 14.01.2025; - доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) - Додаткова угода № 1 від 18.02.2025; - доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) - Додаток № 2025-5 від 14.01.2025; - зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № GMDTZ2024 від 01.11.2024; - документація, яка має супроводжувати продукцію при наданні її на ринку відповідно до вимог щодо нехарчової продукції та її обігу на ринку України, встановлених технічними регламентами (Закон України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції») - Декларація про відповідність від 14.03.2025; - заява декларанта або уповноваженої ним особи, в вигляді внесення коду до митної декларації, про те, що товари, які декларуються не належать до товарів, що підлягають державному експортному контролю - Заява від 14.04.2025; - інші некласифіковані документи - Лист 1-1 від 14.04.2025; - інші некласифіковані документи - Технічні паспорта від виробника товару б/н від 21.01.2025; - інші некласифіковані документи - Технічні характеристики від виробника товару б/н від 21.01.2025; - інші некласифіковані документи - фото табличок від 21.01.2025; - копія митної декларації країни відправлення № 425820250000103415 від 22.01.2025.
Під час здійснення митного контролю за МД № 25UA403070003321U5 від 14.04.2025 митницею було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах, за результатами опрацювання якої встановлено: 1. В копії експортної декларації країни відправлення № 425820250000103415 від 22.01.2025 зазначено класифікаційний код до товарів № 1 - 8701921000, № 2 - 8701921000, № 3 - 8701921000, № 4 - 8701921000, проте в поданій до митного оформлення митній декларації від 14.04.2025 № 25UA403070003321U5 заявлено під кодом УКТЗЕД товар № 1 - 8701921080; 2. Прайс-лист № б/н від 02.12.2024 містить інформацію щодо цін на товари виключно на умовах поставки CPT SHEPETIVKA, що обмежує конкурентність; 3. Згідно правил ІНКОТЕРМС 2010, умови поставки CPT передбачають оплату витрат на перевезення товару до названого місця призначення продавцем, проте згідно виписки із загальної калькуляції від виробника товару від 14.01.2025 № б/н, у вартість товарів не включено витрати на транспортування. Таким чином, наведені фактори вказують на наявність розбіжностей та невідповідностей у поданих до митного оформлення документах, а також наявні ризики декларування недостовірних відомостей щодо митної вартості товарів та не включення всіх складових митної вартості у повному обсязі.
В зв`язку із цим, митницею було направлено уповноваженій особі декларанта електронним повідомленням вимогу на надання додаткових документів наступного змісту:
«Згідно ст.21 МК України розпочинається процедура консультації. За результатами опрацювання документів встановлено наступне: Оцінюваний товар постачається на підставі зовнішньоекономічного договору від 01.11.2024 № GMDTZ2024. Прайс-лист № б/н від 02.12.2024 містить інформацію щодо цін на товари виключно на умовах поставки CPT SHEPETIVKA, що обмежує конкурентність. У митного органу виникли обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної вартості даного товару оскільки вартість раніше оформлених в попередніх періодах митними органами таких товарів є значно вищою. Відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України, прошу Вас надати документи для підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме: - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять , реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару. У разі відсутності вище зазначених документів, відповідно до ч.3 ст. 53 МКУ прошу надати (за наявності) такі додаткові документи: - копію митної декларації країни відправлення; - каталоги, специфікації, виробника товару. Відповідно до ч.6 ст.53 МКУ Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. Декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати додаткові документи.».
Уповноваженою особою декларанта, окрім тих документів, які вже були подані до митної декларації, додатково надано: - банківський платіжний документ, що стосується товару - Платіжна інструкція в іноземній валюті № 10 від 12.03.2025; - висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією - Висновок ДП «ДЕРЖЗОВНІШІНФОРМ» № 020164 від 30.04.2025; - інші некласифіковані документи - Лист № 1 від 09.05.2025; - інші некласифіковані документи - Лист № 2 від 09.05.2025.
Листом № 2025-5 від 09.05.2025 уповноважена особа декларанта повідомила митницю про те, що до митного оформлення подані усі документи, які підтверджують заявлену митну вартість, згідно вимог статті 53 Митного кодексу України. Додаткових документів більше не має.
За результатами здійснення контролю правильності визначення заявленої декларантом митної вартості товарів посадовою особою митниці прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA403070/2025/000175/1 від 09.05.2025.
Крім цього, в зв`язку із прийняттям рішення про коригування митної вартості № UA403070/2025/000175/1 від 09.05.2025, митним органом надано картку відмови № UA403070/2025/000253 у митному оформленні митної декларації № 25UA403070003321U5 від 14.04.2025.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог.
Колегія суддів погоджується з обґрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.
Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України (далі – МК України) та іншими законами України.
Розділ ІІІ МК України регулює питання митної вартості товарів та методи її визначення.
Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно із частиною першою статті 51 МК України митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга статті 52 МК України).
Як визначено частинами першою, другою статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (частина третя статті 54 МК України).
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина шоста статті 54 МК України).
Наведені норми МК України вказують на те, що законодавець запропонував таку конструкцію регулювання митних відносин, якою визначається правильність визначення митної вартості декларантом, у випадку, якщо не доведено інше.
Відповідно до статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 МК України).
У частині третій статті 53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Із наведених положень слідує, що митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) наявність розбіжностей у документах; 2) наявність ознак підробки документів; 3) відсутність у документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
У пункті 2 частини п`ятої статті 54 МК України передбачено, що митний орган має право письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості лише у випадках, встановлених цим Кодексом.
Отже, праву митного органу на витребування додаткових документів передує його обов`язок належним чином обґрунтувати наявність підстав вважати та належним чином обґрунтувати причини, з яких митна вартість не може бути перевірена на підставі документів, наданих декларантом разом із митною декларацією.
Окрім цього, системний аналіз наведених правових норм вказує на те, що митні органи мають право витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Відповідно до частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. Перелік витрат, які додаються при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, визначено у частині десятій статті 58 МК України.
Як визначено частиною третьою статті 57 МК України, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
За правилами, встановленими частинами четвертою-восьмою статті 57 МК України застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.
При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Судом першої інстанції встановлено, що декларант позивача для підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару подав до митного органу ряд документів та застосував перший метод визначення митної вартості – за ціною договору.
Разом з тим, вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції взяв до уваги те, що відповідачем здійснювалась процедура письмових консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав та методу для визначення митної вартості товару відповідно до вимог статей 59 і 60 Митного кодексу України.
Дослідивши подані декларантом згідно із частиною другою статті 53 МК України наявні у нього документи, які подавалися із митними деклараціями, а також додатково подані документи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що такі документи документально підтверджують складові митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні, а сумніви митного органу щодо заявленої митної вартості є безпідставними.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, у спірному випадку на підтвердження заявленої митної вартості товару декларантом митному органу були надані документи визначені частиною другою статті 53 Митного кодексу України (серед іншого: контракт з додатками; інвойс (рахунок - фактура); пакувальний лист; прайс-лист; комерційна пропозиція; виписка із загальної калькуляції; накладні; сертифікат про походження товару; митна декларація країни виробника; листи-пояснення; сертифікат; декларація про відповідність технічному регламенту; технічні паспорти і технічні характеристики на мінітрактори, що імпортувалися.
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що митний орган має повноваження вимагати додаткові документи лише у разі, коли подані декларантом для митного оформлення документи містять розбіжності, ознаки підробки або відсутні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
На думку колегії суддів, з наданих для митного оформлення документів чітко слідує, що такі містять необхідні відомості щодо ціни, яка була фактично сплачена за товари - сільськогосподарську техніку, а рішення про коригування митної вартості не містить посилань на конкретні розбіжності щодо митної вартості товару.
Так, крім митної декларації, міжнародного контракту з додатками, що підтверджують вартість придбаного товару, підприємством до митного органу також були подані: інвойс, пакувальний лист, комерційна пропозиція, виписки із загальної калькуляції, накладні, сертифікат про походження товару, митну декларацію країни виробника, листи пояснення митної вартості, декларацію про відповідність технічному регламенту, з яких митний орган мав можливість з`ясувати митну вартістю товарів, які ввозилися на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, тобто встановити реальну ціну, за наведені у декларації товари, які продані на експорт в Україну.
При цьому, слід врахувати, що інвойс є розрахунково-платіжним документом, що передбачає тільки виставлення певних сум до оплати покупцям за товари, що поставляються (або вже фактично поставлені) чи послуги, що надаються (або фактично надані).
Відповідно до листа Міністерства фінансів України № 31-11410-06-5/4339 від 16.02.2017, рахунок-фактура може бути складена у паперовій або в електронній формі та повинен мати реквізити, які надають можливість ідентифікувати господарську операцію та її учасників, зокрема: назву підприємства, від імені якого складено рахунок-фактуру; назву контрагента; зміст й обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; особистий підпис або інші дані, що надають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь в оформленні рахунка-фактури.
У інвойсі № 2025-5 міститься інформація про номер зовнішньоекономічного контракту, його предмет та ціну товару, що цілком дає можливість ідентифікувати господарську операцію, її ціну та її учасників.
Копія експортної декларації країни відправлення є додатковим документом, що подавався декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів, і ця митна декларація була належним чином оформлена відповідно до чинного законодавства Китайської Народної Республіки.
Надані позивачем до оформлення основні документи узгоджені між собою та містять чітку і зрозумілу інформацію про товар, його характеристики та ціну, а отже вказані у сукупності відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), жодним чином не давали митному органу підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.
В той же час митницею у оскаржуваному рішенні не було обґрунтовано, яким чином зазначення чи не зазначення умов поставки у митній декларації країни відправлення впливає на числові значення митної вартості товару, що підлягає митному оформленню. Умови поставки товару були зазначені у зовнішньоекономічному контракті, додатках, в інвойсі та інших документах, які були надані ТОВ «ДТЗ» відповідачу для здійснення митного оформлення товарів.
Натомість, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначений частиною другою статті 53 Кодексу, серед яких рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу).
Рахунок-фактура (англ, invoice account, франц, facture, нім. Rechnung, Faktura, Handelsfaktura) - вид комерційного рахунка, в якому зазначено суму, що повинна бути сплачена за товар. Окрім свого основного призначення як документа, у якому зазначено суму належного за товар платежу, рахунок-фактура може бути використана як супровідний документ. Затвердженої форми рахунку-фактури чи рахунку-проформи та вимог щодо їх заповнення законодавством України не передбачено. Згідно із загальносвітовою практикою рахунок-фактура має містити дату складання, найменування та реквізити продавця і покупця, найменування товарів, їх ціну, загальну вартість рахунку, валюту, ставки та розмір податку. Також у рахунку-фактурі можуть зазначатись реквізити зовнішньоекономічної угоди, відповідно до якої здійснюється поставка, реквізити відвантажувального документа, платіжні реквізити та інші відомості, у разі якщо їх наявність в рахунку-фактурі передбачена умовами договору, такі як умови поставки, умови оплати, місце завантаження, розмір та підстави надання знижок.
При цьому, колегія суддів зауважує, що копія експортної декларації країни відправлення є додатковим документом, що подавався декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів, і ця митна декларація була належним чином оформлена відповідно до чинного законодавства Китайської Народної Республіки.
При цьому, для здійснення митного оформлення товарів Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЗ» було, серед інших документів, надано відповідачу експортну декларацію країни відправника, відомості з якої не надавали відповідачеві жодних підстав для здійснення коригування митної вартості.
Також, додатково слід вказати, що будь-якої інформації, в тому числі й щодо ціни товару, що перевозився, коносамент (телекс реліз) взагалі не містить. У коносаменті лише вказується кількість і номер контейнерів, вага, габарити, порт завантаження, порт вивантаження товару тощо. Будь-якої іншої інформації, зокрема щодо вартості товарів, коносамент взагалі не містить.
Таку ж інформацію, на думку колегії суддів, не містять документи про перевезення контейнерів з товаром можуть впливати на визначення вартості імпортованого товару.
Судом першої інстанції встановлено, що позивачем долучено до матеріалів справи платіжний документ від 12.03.2025 про оплату імпортованого товару разом з копією відповіді від 30.04.2025 «ДП Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків» щодо ціни імпортованих товарів».
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем було надано відповідачу повний пакет документів для підтвердження митної вартості товарів.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України (у разі визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за першим методом).
При цьому, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, або ж у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.
Водночас, приписи вказаних статей зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 18.09.2020 у справі № 815/4686/16.
Щодо доводів скаржника про те, що ціни на імпортований товар, є нижчими від цін за аналогічні товари, розмитнення яких вже проводилося, то такі обставини не є та не можуть бути самостійною підставою для підвищення митної вартості товарів відповідно до вимог МК України, оскільки ці відомості мають допоміжний інформаційний характер, а отже, не можуть бути підставою для коригування митної вартості товарів.
Верховний Суд у постановах від 19.02.2019 у справі № 814/1888/16, від 24.12.2020 у справі № 820/7316/15 вказав, що наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.
У постанові Верховного Суду від 20.09.2023 у справі № 821/411/18 зазначено про те, що доводи Митниці щодо оцінки ризиків при перевірці митної вартості товарів Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду оцінює критично з огляду на те, що спрацювання профілів ризиків автоматизованої системи аналізу та управління ризиками та наявність в базах митного органу інформації про те, що ідентичні або подібні товари було розмитнено іншими особами за вищою митною вартістю, не може бути підставою для відмови у прийнятті заявленої декларантом митної вартості за ціною контракту, за відсутності інших законних підстав для витребування додаткових документів, оскільки при здійсненні контролю за коригуванням митної вартості, проведеним митним органом за другорядним методом, митний орган повинен довести, що: відповідний товар за певною митною вартістю був дійсно ввезений до України: що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) не було оскаржене до суду та скасоване судом.
Верховний Суд неодноразово наголошував, що відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень. В основу такого підходу лягли висновки про те, що торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо) (постанови Верховного Суду від 21.10.2021 у справі № 420/4820/19, від 25.02.2021 у справі № 810/3295/17, від 23.11.2022 у справі № 810/2547/17).
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у відповідача були всі документи, які надавали йому можливість підтвердити визначену позивачем митну вартість товару за ціною договору. Натомість, відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у МД, поданих декларантом позивача; не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах.
Колегія суддів не заперечує права митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості (частина п`ята статті 54 МК України), проте для цього він має довести підстави застосування норм частини третьої статті 53 МК України: наявність розбіжностей у поданих декларантом документах, ознак підробки або відсутність усіх відомостей про числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Саме лише посилання на наявність у нього інформації про іншу ціну ідентичного товару не є достатньою підставою не визнавати митну вартість, визначену за ціною договору.
Верховний Суд у постанові від 03.12.2020 у справі № 810/2749/16 зазначив, що приписи МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Разом з тим, саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товарів та рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач не довів необхідність витребування у позивача додаткових документів для підтвердження митної вартості за обраним декларантом методом її визначення. Крім того в спірних рішеннях відповідач не наводить конкретних числових значень складових митної вартості, які не підтвердженні документально.
Крім того, колегія суддів зазначає, що різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю товарів, що розмитнювались цією чи іншими особами у попередніх періодах, не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товару до показників бази даних Держмитслужби.
Отже, встановлені судом першої інстанції обставини дають підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях. На підставі досліджених письмових доказів колегія суддів вважає, що використані декларантом відомості підтверджені документально та визначені кількісно; їх достовірність не спростована відомостями від компетентних органів інших країн щодо не підтвердження обставин відчуження позивачу продавцем-нерезидентом товару, або що видані позивачу документи є фіктивними, недійсними.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовна вимога позивача про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № UA403070/2025/000175/1 від 09.05.2025 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Враховуючи вищевикладене, похідна позовна вимога про визнання протиправною та скасування картки відмови в прийняті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA403070/2025/000253 також підлягає задоволенню.
Колегія суддів також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд –
УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Тернопільської митниці залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2025 року у справі № 500/3253/25 – без змін.
Постанову разом із паперовими матеріалами справи надіслати до суду першої інстанції для приєднання до матеріалів справи.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	О. Б. Заверуха 	
судді	 	О. П. Мандзій 	
 	 	Т. В. Онишкевич