Справа №466/2073/26
Провадження №2-др/466/41/26

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2026 року Шевченківський районний суд м.Львова
в складі: головуючої судді Федорів О.П.,
з участю: секретаря судового засідання Кичми Н.О.,
розглянувши в письмовому провадженні заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» Сарани Артура Олександровича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №466/2073/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 

в с т а н о в и в :

Суть заяви
1.Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 07 травня 2026 року у справі №466/2073/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостіпозов задоволено. Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №22.12.2023-100003664 від 22 грудня 2023 року у розмірі 12 760 (дванадцять тисяч сімсот шістдесят) грн та 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 коп. судового збору.
2.18 травня 2026 року представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» Сарана А.О.надіслав через систему «Електронний суд» заяву про ухвалення додаткового рішення у цій справі, в якій просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр»витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000 грн.

Процесуальні рішення та позиції сторін
3.Заява надійшла до суду 18 травня 2026 року та передана судді Федорів О.П. після виходу з відпустки 11 червня 2026 року.
4.12 червня 2026 року ухвалою суду заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі №466/2073/26 призначено до розгляду в письмовому провадженні без повідомлення учасників справи.

Норми права, що підлягають застосуванню
4. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 Цивільного процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи […] ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
5. Згідно частини 3 статті 133 Цивільного процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
6. Статтею 137 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт; 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) […] значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
7. Згідно частини другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.
8. Частиною третьою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
9. Частиною восьмої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Мотиви суду
10. Встановлено, що заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 07 травня 2026 року у справі №466/2073/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостіпозов задоволено. Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №22.12.2023-100003664 від 22 грудня 2023 року у розмірі 12 760 (дванадцять тисяч сімсот шістдесят) грн та 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 коп. судового збору.
11.Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 07 травня 2026 року у справі №466/2073/26 надійшло в електронний кабінет позивача та представника позивача в підсистемі «Електронний суд» 10 травня 2026 року. 
12.У заяві про ухвалення додаткового рішення зазначено про понесення позивачем витрат на правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн, які представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача, на підтвердження чого надав копію договору про надання правничої допомоги від 01 квітня 2025 року №01/25-СЦ, копію додаткової угоди № 6 до Договору про надання правничої допомоги від 01 квітня 2025 року №01/25-СЦ, звіт про виконану роботу відповідно до Договору №01/25-СЦ від 01 квітня 2025 року про надання правничої допомоги, платіжну інструкцію №СЦ00105480 від 14 травня 2026 року.
13.Системний аналіз норм статей 137, 141 Цивільного процесуального кодексу України дає підстави для висновку, що вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат.
14.У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц вказано, що з аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
15.Ураховуючи предмет і підстави заявленого позову, який розглянуто судом у порядку спрощеного позовного провадження, незначну складність справи, усталену судову практику з розгляду даної категорії справ, обсяг виконаних адвокатом робіт, яка полягала у формуванні запиту на отримання розрахунку та отримання переліку необхідних документів, складення позову, роздрукування позову та додатків для відправлення відповідачеві, замовлення сплати судового збору, проведення консультацій замовника щодо дій після відкриття провадження, суд вважає, що розмір заявлених витрат на правничу допомогу є завищеним.
16.Враховуючи принципи розумності і співмірності, складність справи, обсяг фактично наданих адвокатом послуг, обґрунтованість та пропорційність розміру заявлених витрат на правничу допомогу, які позивач поніс до предмета спору, суд дійшов висновку наявність підстав для часткового відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3 000 грн.
Керуючись статтями 76-80, 89, 133, 137, 141, 263, 265, 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

1. Заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» Сарани Артура Олександровича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №466/2073/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
2. Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр»витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 (три тисячі) грн 00 коп.
3. У задоволенні решти вимог заяви відмовити.
4. Додаткове рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», ЄДРПОУ 37356833, місцезнаходження за адресою: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Додаткове рішення складене 16 червня 2026 року.  

Головуюча          О.П. Федорів