ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний номер справи: 766/4653/26    Головуючий у 1-й інстанції: Рєпін К.К. 
Номер провадження: 33/819/116/26 Доповідач: Приходько Л.А.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 червня 2026 року м. Херсон
Херсонський апеляційний суд у складі судді Приходько Л. А., секретар судового засідання Андреєва В.В., за участю:
захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – адвоката Постригань Тетяни Леонідівни,
розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Халупки Сергія В`ячеславовича на постанову судді Херсонського міського суду Херсонської області від 14 травня 2026 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працевлаштованого,
встановив:
Постановою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 14 травня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665 гривень 60 копійок.
Вищевказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 16 березня 2026 року близько 10:50 год., в м Херсоні, с. Чорнобаївка по вул. Комсомольська, керував транспортним засобом - електроскутер FADA б/н в стані наркотичного сп`яніння, в порушення пункту 2.9а ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаною постановою захисник ОСОБА_1 адвокат Халупко С.В. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на недоведеність вини ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні просив постанову судді Херсонського міського суду Херсонської області від 14 травня 2026 року скасувати, провадження у справі закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.
В обґрунтування апеляційної скарги вказувв на те, щосудом не доведено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, не перевірено законність його зупинки працівниками поліції та належним чином не встановлено правовий статус транспортного засобу FADA.
Також захист вказує на недотримання процедури проведення медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, порушення права особи на захист, відсутність належної оцінки доводів сторони захисту та наявність сумнівів щодо допустимості й достатності доказів. 
В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Постригань Т.Л., приймаючи участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу підтримала за обставинами викладеними у скарзі, просила постанову суду першої інстанції скасувати, провадження у справі закрити з підстав визначених пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП за відсутністю складу правопорушення.
Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
У відповідності до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.
Відповідно до пункту 2.9 а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 статті 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За правилами частин 2-3 статті 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів, зокрема, на стан алкогольного сп`яніння визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735, якою встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану (пункт 2 розділу І).
Згідно пунктів 2, 3, 4 Розділу 1 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Відповідно до пункту 12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Висновок суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, що полягало у керуванні транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, за обставин, встановлених у постанові суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.
Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №702503 від 25 березня 2026 року вбачається, що  ОСОБА_1 16 березня 2026 року близько 10:50 год., в м Херсоні, с. Чорнобаївка по вул. Комсомольська, керував транспортним засобом - електроскутер FADA б/н в стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком №76 лікаря нарколога КНП «ХОЗНПД» ХОР,  БК: 475932, 474903, 470708, 470037, 476928, 476941, чим порушив вимоги пункту 2.9 а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.
Від ознайомлення, підпису та отримання копії протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 відмовився.
При фіксуванні адміністративного правопорушення інкримінованого ОСОБА_1 поліцейськими застосовані технічні засоби відеозапису (БК 475932, 474903, 470708, 470037, 476928, 476941), відеозапис з яких додано до протоколу про адміністративне правопорушення.
Зміст протоколу про адміністративне правопорушення відповідає вимогам статті 256 КУпАП, складений уповноваженою на те статтею 255 КУпАП особою – поліцейським взводу №1, роти №2 УПП в Херсонській області ДПП капрал поліції Алєксахіним О.М. 
Письмових пояснень під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не давав. 
Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що звужують увагу та швидкість реакції КНП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» ХОР від 25 березня 2026 року ОСОБА_1 був оглянутий лікарем-наркологом КНП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» ХОР ОСОБА_2 16 березня 2026 року о 10:50 з метою встановлення або виключення стану алкогольного сп`яніння. За результатами обстеження ОСОБА_1 у період обстеження перебував у стані наркотичного сп`яніння.
Висновок медичного огляд у на стан сп`яніння ОСОБА_1 не оскаржував.
Зі змісту рапорту поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону УПП в Херсонській області ДПП сержанта поліції Алєксахіна О.М. від 25 березня 2026 року вбачається, що під час вільного патрулювання 16 березня 2026 року екіпажем «Вежа 152» за адресою м. Херсон, вул. Чорнобаївська, вул. Комсомольська, буд. 40 було зупинено електроскутер «Fada» д/н відсутній під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає м. Херсон, с. Чорнобаївська, вул. Нижня, буд. 24а, за порушення ПДР, а саме водій ОСОБА_1 керував вищевказаним ТЗ, у якого був відсутній мотошолом безпеки. Під час спілкування з останнім було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, тремтіння пальців рук. Даному водієві було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у законному порядку в найближчому медзакладі, на що останній погодився. Водія було доставлено до медзакладу КНП «ХОЗНЛД» ХОР за адресою: м. Херсон, вул. Стрітенська, буд. 8 для здачі біологічного матеріалу, дану подію було зареєстровано на лінію 102 ЄО 332 від 16 березня 2026 року.
25 березня 2026 року було отримано висновок лікаря-нарколога №76 з позитивним результатом. Зателефонувавши водієві ОСОБА_1 , було в телефонному режимі повідомлено, що висновок позитивний. Прибувши за адресою мешкання, на останнього в його присутності було складено протокол серії ААД №702503 за частиною 1 статті 130 КУпАП. БК: 475932; 474903; 470708.
Викладене в протоколі про адміністративне правопорушення також підтверджується відеозаписами з нагрудних відеокамер, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, використання яких передбачено статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» та Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 №100, що був досліджений судом.
З досліджених судом відеозаписів, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що екіпажом патрульної поліції під час несення служби був зупинений електроскутер «Fada» д/н відсутній, під керуванням ОСОБА_1 за порушення ПДР, а саме водій ОСОБА_1 керував вищевказаним ТЗ, у якого був відсутній мотошолом. Під час спілкування з останнім були виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим водієві було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у законному порядку в найближчому медичному закладі, на що останній погодився. Водія було доставлено до медичного закладу КНП «ХОЗНЛД» ХОР за адресою: м. Херсон, вул. Стрітенська, буд. 8 для здачі біологічного матеріалу. Прибувши до лікарні громадянин ОСОБА_1 пройшов освідування в повному обсязі здавши біологічний матеріал.
Отже, винуватість особи, що притягується до адміністративної відповідальності, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, а саме відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, повністю доведена, у розумінні статті 251 КУпАП, сукупністю належних та допустимих доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним та підписаним уповноваженою на це особою, відеозаписами портативних відеореєстраторів, письмовими поясненнями працівника поліції, викладеним у рапорті.
Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.
Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог статті 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 : зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, тремтіння пальців рук, відповідно до пункту 4 розділу 1 Інструкції є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, а у випадку відмови від проходження такого огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.
Враховуючи викладене апеляційний суд приходить до висновку, що досліджені судом докази узгоджуються між собою щодо часу, місця та обставин інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, ставити під сумнів як і підстав немає.
Доводи апеляційної скарги про те, щодо недоведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не відповідають фактичним обставинам спростовуються дослідженими судом доказами у їх сукупності.
Посилання апелянта на те, що судом не встановлено належний правовий статус транспортного засобу «електроскутер FADA», є безпідставними.
Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 керував електроскутером FADA, який використовувався ним як механічний транспортний засіб для участі у дорожньому русі. Сам по собі факт відсутності у матеріалах справи детальних технічних характеристик транспортного засобу не спростовує встановлених обставин його використання як транспортного засобу та не виключає можливості притягнення особи до відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП.
Відповідно до вимог Закону України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів», електричний колісний транспортний засіб - дво- і більше колісний транспортний засіб, оснащений виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) та системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка має технічні можливості заряджатися від зовнішнього джерела електричної енергії. 
Отже, електроскутери, електросамокати, гіроскутери та інша подібна техніка офіційно визнаються транспортними засобами. Їх фактично поділили на дві категорії, а саме:
- легкий персональний електричний транспортний засіб це колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) із потужністю у діапазоні до 1000 Вт, системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, з одним, двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість у діапазоні до 25 кілометрів на годину;
- низькошвидкісний легкий електричний транспортний засіб це колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома), системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, із двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість, що є меншою або дорівнює 50 кілометрів на годину та більшою за 10 кілометрів на годину, та споряджену масу не більше ніж 600 кілограмів.
Такі зміни були також викладені і в Законі України «Про автомобільний транспорт».
Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.
Підпунктом б) частини 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів. 
Водночас, відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 15 березня 2023 року у справі № 127/5920/22, використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна; для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» електричний колісний транспортний засіб - це дво- і більше колісний транспортний засіб, оснащений виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) та системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка має технічні можливості заряджатися від зовнішнього джерела електричної енергії.
Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху України визначено, що транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.
Постановою Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі № 127/5920/22 визначено, що використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сеґвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки в розумінні статті 1187 ЦК України, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна.
Таким чином, особа, яка керує електричним колісним транспортним засобом, є водієм транспортного засобу, у розумінні положень пункту 1.10 Правил дорожнього руху.
Враховуючи викладене суд дійшов до висновку, що доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими, при цьому матеріали справи не містять жодних об`єктивних даних про те, що вказаний транспортний засіб є велосипедом, засобом індивідуальної мобільності чи іншим пристроєм, на який не поширюються вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху України. Відповідні твердження сторони захисту мають характер припущень та не підтверджені належними доказами. Натомість протокол про адміністративне правопорушення, рапорти працівників поліції та відеозапис містять відомості саме про керування ОСОБА_1 електроскутером, а тому підстав сумніватися у правильності встановлення виду транспортного засобу суд не вбачає.
Також безпідставними є доводи апеляційної скарги щодо відсутності безперервної відеофіксації події правопорушення.
Сам по собі факт відсутності безперервного відеозапису всіх без винятку дій працівників поліції не свідчить про недоведеність вини особи та не є підставою для автоматичного визнання недопустимими інших доказів у справі.
Відповідно до вимог статті251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, а тому відеозапис оцінюється судом у сукупності з іншими доказами. З наявного у матеріалах справи відеозапису вбачається фіксація обставин виявлення правопорушення та подальшого документування дій особи, а його зміст узгоджується з відомостями, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, рапортах працівників поліції та висновку медичного закладу. Будь-яких даних, які б свідчили про монтаж відеозапису, його фальсифікацію чи істотні суперечності між ним та іншими матеріалами справи, апелянтом не наведено та матеріали справи не містять.
Крім того, положення КУпАП не передбачають обов`язкової наявності виключно безперервної відеофіксації як єдиної умови доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статті 130 КУпАП. 
Висновок про наявність чи відсутність події правопорушення здійснюється судом на підставі оцінки всієї сукупності доказів, які у даній справі є взаємоузгодженими, послідовними та достатніми для висновку про винуватість ОСОБА_1 .
Отже, наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують правильності висновків суду першої інстанції та не дають підстав вважати оскаржувану постанову незаконною чи необґрунтованою.
Доводи апеляційної скарги щодо відсутності законних підстав для зупинки транспортного засобу апеляційний суд розцінює, як обраний спосіб захисту з метою уникнення від відповідальності.
Необізнаність водія щодо причин зупинки чи його незгода з причинами зупинки не звільняє водія ні від обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння, ні від відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, оскільки правомірність дій працівників поліції щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння, а керування транспортним засобом водієм, який підозрюється в тому, що перебуває у стані наркотичного сп`яніння, створює реальну небезпеку, яка може призвести до тяжких наслідків.
Наявність чи відсутність законних причин для зупинення транспортного засобу не входить до складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, а відтак не підлягає доказуванню у даній справі, а неправомірна зупинка працівниками поліції транспортного засобу, за певних обставин, може бути підставою притягнення таких працівників до відповідальності . 
Інші доводи та аргументи апеляційної скарги, не потребують детального аналізу та не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.
За сукупності досліджених доказів, судом правильно встановлено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Апеляційний суд вважає зібрані у справі докази повністю узгоджуються між собою, є достовірними, належними, допустимими, достатніми та в своїй сукупності поза розумним сумнівом доводять наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.
Відповідно до статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Положеннями статті 33 КУпАП передбачено, що при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Адміністративне стягнення накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог статті 33 КУпАП в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП.
Враховуючи викладене апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника Брюховецького В.В. є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а постанова судді місцевого суду, в свою чергу, є законною та обґрунтованою, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування або зміни.
Керуючись статтею 294 КУпАП, суд
постановив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Халупки Сергія В`ячеславовича залишити без задоволення.
Постанову суді Херсонського міського суду Херсонської області від 14 травня 2026 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя
Херсонського апеляційного суду Л.А. Приходько