РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2026 року 	справа № 580/4178/26 	
	м. Черкаси 	
Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Паламаря П.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (08500, м. Фастів, вул. С.Андрія, 10) в якому просить: 
- визнати протиправним та скасувати рішення №232950010800 від 09.04.2026 Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону №1058 по причині відсутності необхідного страхового стажу;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду у Київській області зарахувати до страхового стажу: період проходження військової служби за військовим квитком від 22.04.1984 НОМЕР_1 з 22.04.1984 по 20.05.1986; період навчання за дипломом від 07.07.1987 НОМЕР_2 з 01.09.1982 по 03.07.1987; періоди роботи за записами копії трудової книжки від 09.09.1986 НОМЕР_3 з 03.09.1986 по 29.11.1986, з 13.08.1987 по 12.11.1989, з 16.09.1992 по 02.02.1998, з 09.02.1998 по 31.12.1998; період роботи у колгоспі з 13.11.1989 по 15.09.1992.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем під час розгляду заяви про призначення пенсії протиправно не зараховано до страхового стажу період проходження військової служби, період навчання та періоди роботи, які підтверджені військовим квитком, дипломом та трудовою книжкою позивача.
Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 28.04.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Відповідач, позовні вимоги не визнав, надав відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. В обґрунтування зазначено, що підстави для призначення позивачу пенсії за віком відсутні через відсутність необхідного страхового стажу, а для зарахування спірних періодів до страхового стажу, позивачу необхідно надати уточнюючі документи.
Позивач подав до суду відповідь на відзив.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає таке.
26.01.2026 позивач звернувся до органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області рішенням від 09.04.2026 №232950010800 відмовило у призначенні пенсії позивачу за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.
В обґрунтування зазначено, що необхідний страховий стаж становить 33 роки.
Страховий стаж особи становить 23 роки 1 місяць 10 днів.
З документами до страхового стажу не зараховано:
- період проходження військової служби за військовим квитком від 22.04.1984 НОМЕР_1 з 22.04.1984 по 20.05.1986, оскільки на титульній сторінці військового квитка відсутня печатка;
- період навчання за дипломом від 07.07.1987 НОМЕР_2 з 01.09.1982 по 03.07.1987, оскільки період навчання перетинається з періодом військової служби;
- періоди роботи за записами копії трудової книжки від 09.09.1986 НОМЕР_3 з 03.09.1986 по 29.11.1986, з 13.08.1987 по 12.11.1989, з 16.09.1992 по 02.02.1998, з 09.02.1998 по 31.12.1998;
- період роботи у колгоспі з 13.11.1989 по 15.09.1992, оскільки відсутня довідка про встановлені та відпрацьовані вихододні.
Для зарахування періоду проходження військової служби з 22.04.1984 по 20.05.1986 необхідно надати уточнюючу довідку з територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Вказаний період навчання може бути зарахований до страхового стажу за умови підтвердження довідкою навчального закладу про період та форму навчання. Для зарахування періодів з 03.09.1986 по 29.11.1986, з 13.08.1987 по 12.11.1989, з 16.09.1992 по 02.02.1998, з 09.02.1998 по 31.12.1998 необхідно надати уточнюючі довідки про періоди роботи, видані підприємствами, на яких працював заявник, на підставі первинних документів за час виконання роботи. Для зарахування періоду роботи з 13.11.1989 по 15.09.1992 необхідно надати довідку про відпрацьовані у колгоспі вихододні та встановлений мінімум вихододнів, видану на підставі первинних документів за час виконання роботи. Страховий стаж частково зарахований за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Вважаючи протиправною відмову у призначенні пенсії позивач звернувся до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.
Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Статтею 8 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Положеннями частини першої статті 9 Закону № 1058 встановлено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Приписами частини першої статті 26 Закону № 1058 передбачено, що особи мають право на призначення пенсії після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років.
Статтею 24 Закону № 1058-IV передбачено, що страховий стаж – період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідачем не зарахований до страхового стажу позивача період проходження військової служби за військовим квитком від 22.04.1984 НОМЕР_1 з 22.04.1984 до 20.05.1986, оскільки на титульній сторінці військового квитка відсутня печатка; період навчання за дипломом від 07.07.1987 НОМЕР_2 з 01.09.1982 до 03.07.1987, оскільки період навчання перетинається з періодом військової служби; періоди роботи за записами копії трудової книжки від 09.09.1986 НОМЕР_3 з 03.09.1986 до 29.11.1986, з 13.08.1987 до 12.11.1989, з 16.09.1992 до 02.02.1998, з 09.02.1998 до 31.12.1998; період роботи у колгоспі з 13.11.1989 до 15.09.1992, оскільки відсутня довідка про встановлені та відпрацьовані вихододні.
Щодо зарахування до страхового стажу позивача періоду проходження військової служби.
Відповідно до частини 1 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Відповідно до пункту «в» частини 2 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.
Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Згідно із пунктами 6, 8 Порядку № 637 для підтвердження військової служби, служби цивільного захисту, служби в органах державної безпеки, розвідувальних органах, Держспецзв`язку приймаються:
військові квитки;
довідки територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин і установ системи Міноборони, МВС, МНС, Мінінфраструктури, СБУ, розвідувальних органів, ДПС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС;
довідки архівних і військово-лікувальних установ.
Згідно військового квитка від 22.04.1984 НОМЕР_1 ОСОБА_1 з 22.04.1984 до 20.05.1986 проходив строкову військову службу.
Поряд із тим, відповідачем не враховано вказаний період проходження військової служби до страхового стажу з огляду на відсутність відтиску печатки на титульній сторінці військового квитка.
Однак, на переконання суду, такі висновки відповідача є безпідставними та необґрунтованими, з огляду на наступне.
Повноваження щодо заповнення військового квитка покладені на відповідних посадових осіб районних (міських) військових комісаріатів.
Додатково слід вказати, що згідно з правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення та, у свою чергу, неналежний порядок ведення та заповнення будь-якої документації з вини підприємства. Внаслідок чого, існуючий недолік не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.
Суд зауважує, що недоліки записів чи їх оформлення у військовому квитку не можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту проходження військової служби, а не правильність введення записів.
Аналогічну позицію викладено в постанові Верховного Суду від 06.03.2018 у справі № 754/14898/15-а.
З урахуванням викладеного, суд дійшов до переконання, що відповідачем протиправно не зараховано зазначений період проходження військової служби до страхового стажу ОСОБА_1 .
Щодо зарахування до страхового стажу позивача періоду навчання.
Відповідно до пункту «д» частини 2 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Згідно із пунктом 8 Порядку № 637 період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.
За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.
Позивач, згідно з дипломом від 07.07.1987 НОМЕР_2 у період з 01.09.1982 до 03.07.1987 навчався в Докучаївському гірничому технікумі та закінчив повний курс названого технікуму по спеціальності гірнича електромеханіка.
Зі спірного рішення вбачається, що до страхового стажу позивачу не зараховано період навчання з 01.09.1982 до 03.07.1987, оскільки період навчання перетинається з періодом військової служби. Вказаний період навчання може бути зарахований до страхового стажу за умови підтвердження довідкою навчального закладу про період та форму навчання.
Суд зазначає, що Пенсійний фонд, згідно з частиною 3 статті 44 Закону №1058-IV та пунктами 1.8, 3.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005, зобов`язаний витребовувати додаткові документи та надавати допомогу заявнику в їх отриманні.
В цьому випадку, наявність диплому є достатнім підтвердженням факту навчання та його періоду.
Покладання на позивача тягаря доведення таких обставин, які можуть бути перевірені Пенсійним фондом шляхом відповідного запиту, є протиправним.
Таким чином, враховуючи висновок суду про протиправність незарахування до страхового стажу позивача періоду проходження військової служби та уникнення безпідставного подвоєння страхового стажу, суд вважає, що період навчання за дипломом від 07.07.1987 НОМЕР_2 з 01.09.1982 до 03.07.1987 має бути зарахований відповідачем до страхового стажу позивача за виключенням періоду проходження військової служби з 22.04.1984 до 20.05.1986.
Щодо зарахування періодів роботи за записами копії трудової книжки від 09.09.1986 НОМЕР_3 з 03.09.1986 до 29.11.1986, з 13.08.1987 до 12.11.1989, з 16.09.1992 до 02.02.1998, з 09.02.1998 до 31.12.1998 та період роботи у колгоспі з 13.11.1989 до 15.09.1992.
Як зазначалося вище, пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
З аналізу зазначених правових норм вбачається, що законодавець чітко визначив, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Відсутність інших документів на підтвердження трудового стажу не може нівелювати відомості трудової книжки та позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого нею трудового стажу. Прийняття на підтвердження стажу роботи інших письмових документів застосовується тільки в тому випадку, коли в трудовій книжці відсутні відповідні записи про роботу особи на підприємстві.
Як вбачається з трудової книжки НОМЕР_3 від 09.09.1986 в період з 03.09.1986 до 29.11.1986, з 13.08.1987 до 12.11.1989 позивач працював в «Докучаевский ордена «Знак Почета» флюсо-доломитний завод» (мовою оригіналу); з 13.11.1989 до 02.02.1998 в колгоспі ім. Ільїча Волновахського району (16.09.1992 перетворено в КСП «Еленовка»), з 09.02.1998 до 31.02.1998 у ТОВ «Планета Норд».
Суд зауважує, що трудова книжка містить всю необхідну інформацію про роботу позивача, а саме про дати прийняття на роботу, переведення та звільнення з неї, назви посад, тобто про періоди зайнятості позивача на відповідних роботах, а також про підстави внесення відповідних записів.
Достовірність внесеної інформації підтверджена підписами уповноважених осіб роботодавця, які скріплені печаткою підприємства, тому у суду відсутні будь-які підстави для сумніву в достовірності внесених до трудової книжки даних.
Твердження відповідача в оскаржуваному рішенні про те, що для зарахування періодів з 03.09.1986 до 29.11.1986, з 13.08.1987 до 12.11.1989, з 16.09.1992 до 02.02.1998, з 09.02.1998 до 31.12.1998 необхідно надати уточнюючі довідки про періоди роботи, видані підприємствами, на яких працював заявник, на підставі первинних документів за час виконання роботи, пенсійним органом ніяк необгруновані.
Суд зазначає, що відповідно до статті 101 «Про пенсійне забезпечення», органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Наявність сумнівів у відповідача щодо достовірності поданих документів для призначення пенсії може бути підставою для перевірки, в ході якої має бути встановлено обставини, які перешкоджають зарахуванню періоду роботи до стажу, однак не можуть нівелювати відомості трудової книжки та позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого нею трудового стажу.
Вищевказане узгоджується з позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 06.03.2018 у справі №127/9055/17.
Також суд вважає безпідставними посилання відповідача на те, що для зарахування періоду роботи з 13.11.1989 по 15.09.1992 необхідно надати довідку про відпрацьовані у колгоспі вихододні та встановлений мінімум вихододнів, видану на підставі первинних документів за час виконання роботи, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.
Така позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду в постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17, відповідно до яких, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.
Отже, наведені обставини свідчать про те, що відповідачем безпідставно не враховано при розгляді заяви про призначення пенсії за віком періоди його роботи з 03.09.1986 до 29.11.1986, з 13.08.1987 до 12.11.1989, з 16.09.1992 до 02.02.1998, з 09.02.1998 до 31.12.1998 та період роботи у колгоспі з 13.11.1989 до 15.09.1992, згідно записів у трудовій книжці, чим порушено право на отримання належного пенсійного забезпечення.
Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії за віком та зарахування зарахувати до страхового стажу: період проходження військової служби за військовим квитком від 22.04.1984 НОМЕР_1 з 22.04.1984 до 20.05.1986; період навчання за дипломом від 07.07.1987 НОМЕР_2 з 01.09.1982 до 03.07.1987, з виключенням періоду проходження військової служби з 22.04.1984 до 20.05.1986; періоди роботи за записами копії трудової книжки від 09.09.1986 НОМЕР_3 з 03.09.1986 до 29.11.1986, з 13.08.1987 до 12.11.1989, з 16.09.1992 до 02.02.1998, з 09.02.1998 до 31.12.1998; період роботи у колгоспі з 13.11.1989 до 15.09.1992.
Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За таких обставин суд, за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги частково обґрунтованими та такими, що підлягають до часткового задоволення.
Відповідно до ч. 3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Керуючись ст. 2, 5, 6, 14, 77, 134, 241-246, 255, 263, 295, 370 КАС України суд,

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 09.04.2026 №232950010800 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період проходження військової служби за військовим квитком від 22.04.1984 НОМЕР_1 з 22.04.1984 до 20.05.1986; період навчання за дипломом від 07.07.1987 НОМЕР_2 з 01.09.1982 до 03.07.1987, з виключенням періоду проходження військової служби з 22.04.1984 до 20.05.1986; періоди роботи згідно трудової книжки від 09.09.1986 НОМЕР_3 з 03.09.1986 до 29.11.1986, з 13.08.1987 до 12.11.1989, з 16.09.1992 до 02.02.1998, з 09.02.1998 до 31.12.1998; період роботи у колгоспі з 13.11.1989 до 15.09.1992.
У задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (код ЄДРПОУ 22933548) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 1000 (одну тисячу) грн. 00 коп.
Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання рішення суду.

Суддя 	Петро ПАЛАМАР