ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

23 червня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/31880/25	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),
суддів: Кругового О.О., Малиш Н.І., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2025 р. (суддя Коренев А.О) в адміністративній справі №160/31880/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, викладену в листі від 18 червня 2025 р. № 27531-19461/3-01/8-0400/25, у зарахуванні їй для обчислення пенсії за віком на пільгових умовах у подвійному розмірі згідно ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періодів роботи з 22 січня 2014 р. по 31 жовтня 2017 р. та з 02 вересня 2019 р. по 30 вересня 2024 р.; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до її страхового стажу в подвійному розмірі згідно ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди роботи з 22 січня 2014 р. по 31 жовтня 2017 р. та з 02 вересня 2019 р. по 30 вересня 2024 р. починаючи з 23 травня 2025 р., здійснивши перерахунок пенсії з дати звернення із заявою, а саме з 23 травня 2025 р. та провести виплату із урахуванням раніше виплачених сум.
В обґрунтування позовних вимог позивачка вказувала на те, що їй протиправно не зараховано до страхового стажу в подвійному розмірі у відповідності до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди роботи на посаді молодшої сестри палатної в Комунальному закладі «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» та на посаді молодшої медичної сестри туберкульозного відділення № 3 та фтизіопульманологічного відділення № 2 в Комунальному підприємстві «Дніпропетровському обласному клінічно-лікувальному профілактичному об`єднання «Фтізіатрія» Дніпропетровської обласної ради». Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2025р., ухваленим за результатами розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, позовну заяву задоволено. 
У поданій апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що після набрання чинності Закону України №1058, тобто з 01 січня 2004 р., всі періоди страхового стажу враховуються в одинарному розмірі. За даними електронної пенсійної справи позивачки страховий стаж зарахований по 28 лютого 2025 р., що складає 28 років 1 місяць 1 день ( в тому числі періоди роботи за Списком №2 та відповідно ст. 60 Закону України №1788: з 01 лютого 2014 р. по 31 жовтня 2017 р., з 02 вересня 2019 р. по 31 травня 2020 р., з 01 червня 2020 р. по 30 червня 2020 р., з 01 липня 2020 р. по 28 лютого 2023 р.). 
Письмовий відзив на апеляційну скаргу від позивачки до суду апеляційної інстанції не надходив. 
Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
Судом першої інстанції встановлено наступні обставини у справі.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком. Згідно до розрахунку страхового стажу період роботи з 01 лютого 2014 р. по 31 жовтня 2017 р., з 02 вересня 2019 р. по 31 травня 2020 р., з 01 червня 2020 р. по 30 червня 2020 р., з 01 липня 2020 р. по 28 лютого 2023 р. не зараховано позивачу до страхового стажу відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у подвійному розмірі. Згідно записів трудової книжки № НОМЕР_1 від 22 січня 2014 р. в періоди з 22 січня 2014 р. по 31 жовтня 2017 р. позивачка працювала на посаді молодшої сестри палатної в Комунальному закладі «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» та з 02 вересня 2019 р. по 30 вересня 2024 р. на посаді молодшої медичної сестри туберкульозного відділення № 3 та фтизіопульманологічного відділення №2 в Комунальному підприємстві «Дніпропетровському обласному клінічно-лікувальному профілактичному об`єднання «Фтізіатрія» Дніпропетровської обласної ради». 23 травня 2025 р. позивачка звернулась із заявою про зарахування періодів роботи з 01 лютого 2014 р. по 28 лютого 2023 р. для обчислення пенсії в подвійному розмірі. 18 червня 2025 р. Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відмовило позивачці у зарахуванні вказаних періодів роботи до стажу роботи у подвійному розмірі для обчислення пенсії, оскільки після набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", тобто з 01 січня 2004 року, всі періоди страхового стажу враховуються в одинарному розмірі. Крім того, зазначено, що за даними електронної пенсійної справи страховий стаж зарахований по 28 лютого 2025 р. та складає 28 років 1 місяць 1 день (в тому числі періоди роботи за Списком №2 та відповідно ст. 60 Закону України №1788: з 01 лютого 2014 р. по 31 жовтня 2017 р., з 02 вересня 2019 р. по 31 травня 2020 р., з 01 червня 2020 р. по 30 червня 2020 р., з 01 липня 2020 р. по 28 лютого 2023 р).
Не погодившись із не зарахуванням в подвійному розмірі періодів роботи з 22 січня 2014 р. по 31 жовтня 2017 р. та з 02 вересня 2019 р. по 30 вересня 2024 р., ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом.
Задовольняючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що, оскільки позивачка з 22 січня 2014 р. по 31 жовтня 2017 р. та з 02 вересня 2019 р. по 30 вересня 2024р. працювала в психіатричному та туберкульозному закладах охорони здоров`я, то згідно приписів статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», вона має право на їх зарахування до її страхового стажу в подвійному розмірі. 
Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Перевірка рішення здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.
01 січня 2004 р. набрав чинності Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", частиною 4 статті 24 якого визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 01 січня 2004 р. застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.
До моменту ухвалення Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійні відносини регулювалися Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 р. №1788-XII.
Відповідно до статті 60 Закону №1788-XII робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі. 
В постановах від 04 грудня 2019 р. у справі № 689/872/17, від 20 квітня 2022 р. у справі №214/3705/17 та від 27 квітня 2023 р. № 160/14078/22 Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для зарахування у подвійному розмірі періодів роботи до стажу у відповідності до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" після 01 січня 2004 р.
Згідно зі статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.
Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. №637 визначено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Копією наявної в матеріалах справи трудової книжки серії НОМЕР_1 та уточнюючими довідками №65 від 23 червня 2020 р., №870 від 09 червня 2020 р., №2577 від 20 грудня 2024 р., №2575 від 20 грудня 2024 р. підтверджується, що ОСОБА_1 в періоди з 22 січня 2014 р. по 31 жовтня 2017 р. та з 02 вересня 2019 р. по 30 вересня 2024 р. працювала медичною сестрою в психіатричному та протитуберкульозному закладах (а.с. 10-17). 
Отже, враховуючи правову позицію Верховного Суду, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивачка має право на перерахунок пенсії із зарахуванням до її страхового стажу у подвійному розмірі періодів роботи в психіатричному та протитуберкульозному закладах з 22 січня 2014 р. по 31 жовтня 2017 р. та з 02 вересня 2019 р. по 30 вересня 2024 р. 
Оскільки доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, відсутні підстави для скасування ухваленого ним рішення, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2025 р. в адміністративній справі №160/31880/25 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 23 червня 2026 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий - суддя А.В. Шлай 

суддя О.О. Круговий 

суддя Н.І. Малиш