Справа № 560/17590/25
	
РІШЕННЯ
іменем України

22 червня 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Фелонюк Д.Л. розглянув адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, скасування наказів та зобов`язання вчинити дії.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо взяття ОСОБА_1 на військовий облік та направлення на медичний огляд з метою встановлення ступеню придатності до військової служби;
- скасувати наказ ІНФОРМАЦІЯ_1 від 02.05.2025 №145 в частині призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації на особливий період;
- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ;
- скасувати наказ військової частини НОМЕР_1 від 02.05.2025 №126 в частині зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ;
- зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 звільнити ОСОБА_1 з військової служби.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач 24.02.2022 військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_2 визнаний непридатним та виключений з військового обліку. ІНФОРМАЦІЯ_3 зобов`язав позивача повторно пройти медичний огляд. Після проходження 18.04.2025 медичного огляду, позивач визнаний придатним до військової служби та мобілізований. ІНФОРМАЦІЯ_3 не мав права повторно ініціювати проведення медичного огляду позивача, оскільки останній був виключений з військового обліку, а військова частина НОМЕР_1 протиправно прийняла на військову службу особу, яка раніше була виключена з військової служби.
До суду надійшов відзив, в якому військова частина НОМЕР_1 просить позов залишити без задоволення. Зазначає, що твердження позивача про його непридатність до військової служби спростовується карткою обстеження та медичного огляду на придатній до військової служби та довідкою військово-лікарської комісії від 18.04.2025 №672/15. Також, в графі 12 зазначеної картки позивач власним підписом підтвердив факт, що інформація щодо стану його здоров`я надана ним у повному обсязі, а також підписався, що попереджений про надання неповної та недостовірної інформації. Крім того, статтею 26 Закону України від 25.03.1992 №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-XII) не визначено такої підстави для звільнення, як неправомірна мобілізація. Військова частина НОМЕР_1 не здійснювала призов позивача на військову службу, а лише зарахувала його до списків особового складу частини та призначила на посаду, керуючись вже прийнятими рішеннями уповноважених органів.
ІНФОРМАЦІЯ_3 правом подати відзив не скористався.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ
Ухвалою від 17.10.2025 суддя визнав неповажними причини пропуску строку звернення до суду, вказані в позовній заяві. Позовну заяву ОСОБА_1 залишив без руху.
Ухвалою від 28.10.2025 суд заяву ОСОБА_1 задовольнив частково. Продовжив ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, визначених в ухвалі Хмельницького окружного адміністративного суду від 17.10.2025 у справі №560/17590/25, на сім днів з моменту отримання копії цієї ухвали.
Ухвалою від 10.11.2025 суд заяву ОСОБА_1 задовольнив частково. Продовжив ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, визначених в ухвалі Хмельницького окружного адміністративного суду від 17.10.2025 у справі №560/17590/25, на десять днів з моменту отримання копії цієї ухвали.
Ухвалою від 18.11.2025 суд визнав неповажними причини пропуску строку звернення до суду, вказані в заяві від 10.11.2025. Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - повернув позивачеві.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12.01.2026 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 листопада 2025 року скасовано. Справу направлено до Хмельницького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Ухвалою від 28.01.2026 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Згідно з військовим квитком серії НОМЕР_2 позивач 24.02.2022 військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_4 визнаний непридатним та виключений з військового обліку на підставі статей 39-а, 40-а наказу МОУ 2008 року № 402 (графа 32, стор. 32).
У довідці військово-лікарської комісії від 18.04.2025 №672/15 за результатами проведення медичного огляду зазначено, що позивач визнаний придатним до служби в підрозділах забезпечення, охорони, логістики, зв`язку, ТЦК.
Відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (з основної діяльності) від 02.05.2025 №145 позивач призваний по мобілізації до військової частини НОМЕР_1 .
Згідно з витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02.05.2025 №126 позивач з 02.05.2025 зарахований до списків особового складу, на всі види забезпечення. Підставою для такого зарахування слугував поіменний список ІНФОРМАЦІЯ_5 від 02.05.2025 №1/1829 та рапорт позивача від 02.05.2025.
У довідці військової частини НОМЕР_1 від 08.09.2025 №2024 зазначено, що позивач проходить військову службу за призовом по мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 з 02.05.2025.
Позивач, вважаючи порушеними його права, звернувся з позовом до суду.

IV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА ОЦІНКА СУДУ
Відповідно до частин 1, 2 статті 1 Закону № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, центри надання адміністративних послуг, центри рекрутингу та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки) (частина 7 статті 1 Закону № 2262-ХІІ).
Частиною 1 статті 33 Закону № 2232-XII визначено, що військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Згідно з частиною 1 статті 34 Закону № 2232-ХІІ персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан, який триває до цього часу.
Указом Президента України №69/2022 від 24.02.2022 "Про загальну мобілізацію" у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, оголошено загальну мобілізацію.
Відповідно до частини 5 статті 1 Закону № 2232-ХІІ від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.
Пунктом 3 частини 6 статті 37 Закону № 2232-ХІІ (у редакції, чинній станом на 24.02.2022) визначено, що виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки підлягають громадяни України, які визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку.
Аналогічні норми містить пункт 3 частини 6 статті 37 Закону № 2232-XII у чинній редакції, відповідно до яких виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки підлягають громадяни України, які визнані непридатними до військової служби.
Згідно з пунктом 56 Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.12.2016 № 921, чинного станом на 24.02.2022, районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема: організовують та ведуть військовий облік на відповідній території; здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників і військовозобов`язаних у випадках, передбачених законодавством. Взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників і військовозобов`язаних у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки здійснюється за їх особистої присутності. При цьому взяття на військовий облік, зняття або виключення з нього здійснюється за умови наявності паспорта громадянина України та військово-облікових документів, визначених у пункті 16 цього Порядку. Про взяття призовників і військовозобов`язаних на військовий облік, зняття та виключення з нього в їх військово-облікових документах проставляються відповідні відмітки.
Відповідно до пункту 20 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487 (далі - Порядок № 1487), військовий облік ведеться на підставі даних паспорта громадянина України та військово-облікових документів. 
Згідно з пунктом 22 Порядку № 1487 взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, відповідних підрозділах розвідувальних органів здійснюється відповідно до Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу”.
Пунктом 79 Порядку № 1487 визначено, що районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема: організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці; здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством; проставляють у військово-облікових документах призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідні відмітки про взяття їх на військовий облік, зняття та виключення з нього.
З наведеного слідує, що законодавець виокремлює поняття «зняття з військового обліку» та «виключення з військового обліку». 
Суд враховує правову позицію, викладену у пунктах 37 - 39 постанови Верховного Суду від 21.05.2025 у справі №280/2880/24, відповідно до якої законодавець виокремлює поняття «зняття з військового обліку» та «виключення з військового обліку», при цьому, при знятті з військового обліку Законом передбачено можливість повторного взяття військовозобов`язаного на такий облік. Отже, різними є як підстави, так і правові наслідки зняття або виключення з військового обліку. З аналізу положень Закону № 2232-XII висновується, що громадяни, які підлягають виключенню з військового обліку, втрачають статус військовозобов`язаного, в той же час зняті з військового обліку продовжують перебувати в статусі військовозобов`язаних.
Виходячи з наведеного, ключовим для вирішення цього спору є питання про те, чи був позивач військовозобов`язаним час направлення його на військово-лікарську експертизу (медичний огляд, який він пройшов 18.04.2025).
Як встановив суд, на стор. 32 у графі 32 військового квитка серії НОМЕР_2 містяться відомості про те, що позивач 24.02.2022 військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_4 визнаний непридатним та виключений з військового обліку на підставі статей 39-а, 40-а наказу МОУ 2008 року № 402.
При цьому, пункти 39-а, 40-а Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, який є додатком 1 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 (далі - Положення №402) у редакції, чинній на 24.02.2022, тобто, на момент внесення до військового квитка позивача запису в графу 32 на стор. 32, визначали хвороби, наявність яких була підставою для визнання осіб непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку.
Таким чином, 24.02.2022 позивача визнано непридатним до військової служби.
Статус позивача по відношенню до військової служби як непридатного з виключенням з військового обліку, підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_2 .
Необхідно зазначити, що виходячи з положень статей 72 - 75, 77 Кодексу адміністративного судочинства України, записи у військовому квитку позивача є належними та достатніми у своїй сукупності доказами для встановлення факту виключення позивача з військового обліку.
Викладене свідчить, що законодавство не передбачає можливості взяття на військовий облік осіб, виключених з військового обліку, яким є позивач.
Суд звертає увагу на приписи пункту 22.12 глави 22 розділу II Положення № 402 (у редакції станом на 24.02.2022), відповідно до яких постанови ВЛК щодо військовослужбовців, які визнані непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку або непридатними до військової служби у мирний час, обмежено придатними у воєнний час, повинні бути реалізовані негайно.
Наведені норми Положення №402 не вимагали від позивача вчинення будь-яких додаткових дій для виключення з військового обліку, натомість єдинодостатньою підставою для вчинення відповідачем дій з виключення особи з військового обліку є постанова ВЛК.
Відповідач не надав до суду будь-яких доказів того, що з боку позивача були допущені хоча б якісь порушення під час проходження у 2022 році ВЛК чи доказів надання позивачем недостовірних даних для визнання його непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.
Факт виключення ОСОБА_1 з військового обліку, який відбувся 24.02.2022, не оскаржувався, недійсним не визнавався. 
Законодавство України не містить положень, які б автоматично скасовували чинність рішень про виключення з військового обліку військовозобов`язаних, що були прийнятими уповноваженими на те органами.
Незважаючи на це відповідач направив позивача на проходження медичного обстеження ВЛК, за результатами проходження якого ОСОБА_1 визнаний придатним до військової служби.
Отже, оскільки в квітні 2025 року позивач не належав до категорії призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, а мав статус невійськовозобов`язаного, таке направлення для проходження ВЛК є протиправним.
Наявність висновку ВЛК, яким позивач визнаний придатним до військової служби (довідка від 18.04.2025 №672/15) не легітимізує фактичне взяття на військовий облік особи (позивача), виключеної з військового обліку, за умови, що законодавство не передбачає такої можливості.
Таким чином, наявні підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо взяття на військовий облік ОСОБА_1 та направлення його на медичний огляд.
Щодо позовних вимог в частині скасування наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 від 02.05.2025 №145 в частині призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації на особливий період, то суд вважає відсутніми підстави для їх задоволення. Суд встановив, що наказ від 02.05.2025 №145 в частині призову позивача є реалізованим, хоч і є протиправним. Тому, за встановлених обставин, суд визнає цей наказ в частині позивача протиправним, але він не підлягає скасуванню, оскільки є виконаним.
Щодо позовних вимог, звернених до військової частини НОМЕР_1 , то суд вважає відсутніми підстави для їх задоволення з урахуванням такого.
Відповідно до пункту 233 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 (далі - Положення № 1153/2008) військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.
Отже, після видання наказу про зарахування до особового складу військової частини виникають правовідносини проходження військової служби, особливості яких визначає Закон №2232-ХІІ та Положення №1153/2008, якими окремо не передбачене звільнення з військової служби через скасування наказу про призов.
Верховний Суд у постанові від 05.02.2025 у справі №160/2592/23 вказав на те, що процедура призову військовозобов`язаного на військову службу під час мобілізації є незворотною, тобто такою, що вже відбулася, а визнання процедури призову протиправною не спричинює відновлення попереднього становища особи, призваної на військову службу.
Відтак, з моменту призову на військову службу під час мобілізації та зарахування до списків особового складу військової частини особа набуває статусу військовослужбовця, а правовідносини щодо проходження військової служби регулюються спеціальним законодавством.
При цьому потрібно враховувати, що позивач не позбавлений права звернутись з рапортом до командира військової частини в якій проходить службу для вирішення питання звільнення його з військової служби у випадку наявності законодавчо встановлених для цього підстав.
Інші доводи та заперечення сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.
Слід зазначити, що згідно з пунктом 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994).
За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Наведене свідчить про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.
Враховуючи положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, а також звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до Закону України "Про судовий збір", підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо взяття на військовий облік ОСОБА_1 та направлення його на медичний огляд.
Визнати протиправним наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (з основної діяльності) від 02.05.2025 №145 в частині призову по мобілізації ОСОБА_1 .
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ) 	
Відповідачі:	Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_4 )  ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_5 ) 	
 		
Головуючий суддя 		Д.Л. Фелонюк