Справа № 758/14044/25 Головуючий в суді І інстанції - Левицька Я.К.
Провадження № 33/824/2111/2026 Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
22 травня 2026 року м. Київ 

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Рудніченко О.М.

секретарі: Ганжа В.В., Сіваєва Ю.В.,
за участю: 
особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 ,
захисника- адвоката Короля І.П., 
представника іншого учасника пригоди Кравченка Д.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Подільського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2025 року, якою:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-
В С Т А Н О В И В :

Як встановлено судом першої інстанції, 01.09.2025 о 17 год 34 хв. у м. Києві по вул. Житньоторзька, на перехресті вулиць Нижній Вал-Житньоторзька, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_2 , не виконав вимоги забороняючого (жовтого) сигналу світлофору, не зупинився у визначеному місці, при виїзді на перехрестя, не забезпечив безпеку дорожнього руху та скоїв зіткнення із автомобілем марки «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_3 . При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Водій ОСОБА_1 порушив п. 8.7.3 ґ Правил дорожнього руху.
Постановою Подільського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі.
В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою та такою, що винесена з неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням норм процесуального права.
Апелянт вказує, що суд першої інстанції не обґрунтував та не вмотивовував належним чином свої висновки у постанові, оскільки в письмових поясненнях і в самому протоколі ОСОБА_1 зазначав, що правил дорожнього руху не порушував, жодних доказів які б підтверджували проїзд на забороняючий жовтий сигнал світлофору матеріали справи не містять.
Також, показання свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не узгоджуються з іншими доказами у справі, не встановлюють факти, які з огляду на закон установлюються в документах, а тому не мали братись до уваги при винесенні оскаржуваної постанови у справі судом першої інстанції.
До того ж, працівник поліції, який уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до норм закону зобов`язаний був надати відеозапис, про наявність якого він стверджує та додати його до протоколу про адміністративне правопорушення, однак матеріали справи такого відеозапису не містять.
Таким чином, судом першої інстанції було порушено вимоги ст. 251, 252 КУпАП, оскільки вина ОСОБА_1 щодо порушення правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів не підтверджується жодними належними та допустимими доказами.
Заслухавши доповідь судді, 
пояснення ОСОБА_1 та його захисника Короля І.П., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити,
пояснення представника іншого учасника пригоди - адвоката Кравченка Д.В., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.
Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до вимог ст.ст. 245,280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі за змістом - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до п. 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
Пункт 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п. 8.7.3 «ґ» ПДР України, жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.
За порушення вимог зазначених вимог ПДР України передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. 
Відповідальність за ст.124 КУпАП настає в тому разі, коли внаслідок порушення правил дорожнього руху було спричинено пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Тобто, обов`язковою ознакою правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є спричинення пошкодження об`єктів, зазначених у цій статті.
Чинне законодавство України та нормативно-правові акти покладають обов`язок на водіїв не лише знати та безумовно виконувати правила ПДР України, а також враховувати особливості та технічний стан транспортного засобу.
Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.
Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 278 КУпАП за змістом якого орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ч. 4 ст. 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП.
Відповідно до п. 2 розділу ІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі за змістом - Інструкція), Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 своїм правом скористався, надав пояснення, заперечень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу, невідповідності щодо внесених відомостей до схеми місця ДТП не заявляв (а/с 4). 
Первинні пояснення самого ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення були ретельно перевірені в суді першої інстанції та під час апеляційного розгляду, з яких вбачається вільне визначення останнім своєї позиції до вчиненого, правильного розуміння обставин події.
Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані стосовно даного правопорушення встановлюються окрім протоколу про адміністративне правопорушення поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та іншими доказами. 
Згідно ст.ст. 9,245,252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 440794 від 01.09.2025 (а/с 2), схемою місця ДТП, якою зафіксовано обстановку місця події та пошкодження транспортних засобів від 01.09.2025 (а/с 3), письмовими пояснення ОСОБА_1 (а/с 4), а також письмовими поясненнями іншого учасника ДТП - ОСОБА_5 , поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .
Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, відповідає вимогам ст.256 КУпАП, містить всі необхідні данні, які характеризують об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (настання реальних наслідків у вигляді пошкодження певних об`єктів), що прямо закладено в диспозиції даної статті, усі вони перевірені та встановлені під час судового розгляду.
Суд, який розглядав справу, прийшов до правильного та обґрунтованого висновку про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Доказів при апеляційному перегляді постанови суду, які б свідчили про відсутність події та складу адміністративного правопорушення не встановлено. Як вбачається з письмових пояснень під час складання протоколу про адміністративне правопорушення апелянта та доводів самої скарги, він фактично визнав, що саме під його керуванням автомобіль марки «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_2 здійснив зіткнення з автомобілем «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_3 .
Доводи ОСОБА_1 про наявність вини іншого водія ДТП в даному випадку не мають значення, так як встановлено вину у вчиненні порушення саме з боку ОСОБА_1 , що не звільняє від відповідальності. Саме неправомірні дії водія ОСОБА_1 (проїзд на забороняючий сигнал) стали єдиною та безпосередньою причиною ДТП.
Відповідно до п. 1.5 та п. 8.1 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також не створювати своїми діями загрози безпеці. Водій ОСОБА_1 проявив неуважність до дорожньої обстановки, не зорієнтувався на сигналі світлофора, що діяв у той момент, і своїми діями створив пряму аварійну ситуацію, яка призвела до зіткнення та значних матеріальних збитків.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 Подільським районним судом м. Києва повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі доказів наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст. 251,252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду, яка відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.
Вид та розмір стягнення накладено судом у відповідності з вимогами ст.ст. 23,33 КУпАП.
Судове рішення є законним, обґрунтованим та вмотивованим, підстав для його скасування чи зміни не встановлено, а тому апеляційні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Подільського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2025 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Рудніченко