Справа № 953/1680/26 
Провадження № 2-о/953/45/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
11 травня 2026 року м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Власової Ю.Ю.
секретар судового засідання – Панченко Л.В.
учасники справи:
заявник – ОСОБА_1 ,
представник заявника – адвокат Пелішенко Олексій Васильович,
заінтересована особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Малахова Галина Іванівна, 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Малахова Галина Іванівна, про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, -
в с т а н о в и в:
Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, якою, з урахуванням уточнень, просить встановити факт спільного проживання однією сім`єю разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - квартири АДРЕСА_1 , як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , з січня 2018 до дня його смерті до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Заяву ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що в січні 2018 року вона оселилася у ОСОБА_3 , після чого, вони стали проживати разом, мали спільний бюджет, вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом і мали спільні права та обов`язки.
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер, про що Чугуївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вчинено актовий запис № 747 від 15.10.2024.
На момент смерті у ОСОБА_3 у власності перебувала квартира АДРЕСА_1 . Факт права власності на майно підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 23.07.2008, реєстраційний номер: 2-08-284485 та записано в реєстрову книгу за номером: П-2-35739. Тобто, після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, що складається із вказаного нерухомого майна. 
ОСОБА_1 вказує, що у встановлений законом строк вона звернулася до нотаріуса для вступу у спадщину, пояснивши, що не менше як п`ять років проживала однією родиною з померлим ОСОБА_3 , проте, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Малаховою Г.І. відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 281/02-31 від 18.11.2025 з причини не надання заявником документів, що стверджують підстави для закликання до спадкоємства будь-якої черги, у тому числі рішення суду про визнання її спадкоємцем четвертої черги за законом, так як вона проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Заявник зазначає, що встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_3 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини має юридичне значення, оскільки від встановлення цього факту залежить вирішення питання про наявність права у заявника на спадкування як спадкоємця четвертої черги після смерті ОСОБА_3 . 
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 20.06.2026 заяву ОСОБА_1 залишено без руху, з наданням заявнику строку для усунення її недоліків, шляхом подання до Київського районного суду м. Харкова документу, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 665,60 грн, або документу, який підтверджує інші підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
04.03.2026 означене судове рішення заявником ОСОБА_1 виконано.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 11.03.2026 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати в порядку окремого позовного провадження, в судовому засіданні з повідомленням (викликом сторін).
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 07.04.2026 задоволено клопотання ОСОБА_1 та витребувано у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Малахової Г.І. матеріали спадкової справи № 74887266, яка записана у Книзі обліку і реєстрації спадкових справ за № 37/2025 від 18.11.2025 після ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Копія витребуваної спадкової справи надійшла до суду засобами поштового зв`язку 22.04.2026.
У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 доводи заяви підтримала та просила задовольнити з підстав, наведених у її обґрунтування.
Заінтересована особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Малахова Г.І. у судове засідання не з`явилася, просила розглядати справу за її відсутністю.
Суд, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, дійшов наступних висновків.
Відповідно до статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод (далі – Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Згідно зі статтею 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
У статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Окреме провадження є видом непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України)
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт 5 частини другої статті 293 ЦПК України).
Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Законодавець визначив на рівні процесуального закону особливості, пов`язані із розглядом справ окремого провадження. Такі особливості проявляються в тому, що під час розгляду справ не застосовуються положення щодо змагальності (стаття 12 ЦПК України) та меж судового розгляду (статті 13 ЦПК України). Законодавець у справах окремого провадження наділив суд можливістю за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Тільки в окремих випадках законодавець встановив необхідність подання разом із заявою доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини (наприклад, у частині другій статті 318 ЦПК України) (постанова Верховного Суду від 30.11.2023 у справі № 569/4466/23).
Згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
В основі спадкування за законом знаходиться принцип черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга – це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення (постанова Верховного Суду від 03.05.2018 у справі № 304/1648/14-ц (провадження № 61-6953св18)).
За змістом частини другої статті 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.
У статті 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: (а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; (б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.
Під час вирішення спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати норми частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен настати на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки.
Подібні за змістом висновки Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду виклав у постанові від 18.09.2023 у справі № 582/18/21 (провадження № 61-20968сво21).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) зазначено, що згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 № 5-рп/99 до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Таким чином, обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.
Необхідною умовою для встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини є доведеність факту спільного проживання заявника та спадкодавця, як осіб, які складали сім`ю, що передбачає їх пов`язаність спільним побутом, веденням спільного господарства, наявністю між ними взаємних прав і обов`язків у період не менше ніж п`ять років.
Подібний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 25.03.2024 у справі № 243/1073/23 (провадження № 61-18172св23).
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).
З матеріалів справи, зокрема, матеріалів спадкової справи № 74887266 судом установлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зареєстрований і постійно проживав за адресою: АДРЕСА_2 .
Вказана квартира належала останньому на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23.07.2008, реєстраційний номер: 2-08-284485, записаному у реєстрову книгу за номером: П-2-35739, виданим Відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради. 
26.11.2008 ОСОБА_3 складений Заповіт, посвідчений державним нотаріусом Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори Коваленнко Л.О., зареєстрований в реєстрі за № 7-2041, згідно якого, ОСОБА_3 на момент його смерті усе майно заповідав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 
ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 , виданим 21.06.2023 Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_2 , виданим 15.10.2024 Чугуївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
06.11.2025 заявник ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Малахової Г.І. із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 , з яким вона проживала однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Постановою приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Малахової Г.І. від 18.11.2025 № 281/02-31 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 , оскільки спадкоємець не подала приватному нотаріусу документу, що стверджує підстави для закликання до спадкоємства будь-якої черги, у тому числі рішення суду про визнання її спадкоємцем четвертої черги за законом, так як вона проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що із ОСОБА_3 вони були давно знайомі, а з січня 2018 року він закликав її до себе у квартиру АДРЕСА_1 , де з того часу вони стали проживати однією сім`єю, як чоловік і дружина. У вказаній квартирі вони жили вдвох, у неї є свої ключі від квартири, на даний час вона там і проживає. ОСОБА_3 був одиноким чоловіком, ніколи не був одружений, дітей не мав, а вона була вдовою з 1997 року. Вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, були пов`язані спільним побутом, їздили на дачу у с. Чкаловське Чугуївського району Харківської області, яка належала їй, там займалися господарськими справами. Так, влітку 2024 року вони туди виїхали, ОСОБА_3 там залишився, а ІНФОРМАЦІЯ_3 помер, там же й похований. Вказує, що весь час спільного проживання з ОСОБА_3 вона відчувала себе його дружиною, оскільки вони разом вирішували будь-які сімейні питання, у тому числі, з приводу спільного побуту та обов`язків.
Допитана у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_5 зазначила, що з 2019 по 2022 рік вона була сусідкою ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , які поживали разом у квартирі АДРЕСА_1 , та яких вона вважала сімейним подружжям. Вказує, що багато разів була у ним вдома, бачила їх спільний побут, речі.
Допитана у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_6 яка є донькою заявника, зазначила, що ОСОБА_1 проживала як подружжя із ОСОБА_3 з січня 2018 року у квартирі АДРЕСА_1 . До цього часу вона проживала у своєму будинку у с. Чкаловське Чугуївського району Харківської області. Вказує, що часто приїздила по них у квартиру, бачила там особисті речі кожного з них. Вони жили як одна сім`я, піклувалися один про одного. Вони разом робили ремонт у квартирі, купили пральну машинку, холодильник, інші побутові речі. Мати займалася хатніми справами, готувала, прибирала. ОСОБА_3 ніколи не був одружений, дітей не мав, інших родичів також у нього немає, тому й запросив ОСОБА_1 проживати разом. Коли він помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Чкаловське, мати займалася його похованням. 
Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Отже, щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори в межах 6-місячного строку, встановленого для прийняття спадщини (ст. 1270 ЦК України).
Строк, визначений ст. 1270 ЦК України в такому випадку застосовується для відмови від спадщини, а не для її прийняття.
В свою чергу, для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу протягом 6 місяців з часу відкриття спадщини, (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).
Тобто, дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, чітко визначені у частинах третій, четвертій статті 1268, статтях 1269, 1270 ЦК України.
Згідно з частиною першою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).
Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).
Згідно з пп. 4.12. п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена
Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини.
Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.
У такому випадку вказані обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини.
Таким чином, законодавець в означеній ситуації висунув вимогу про обов`язковість і постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщини у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.
За змістом норм статей 1268-1269 ЦК України, порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Підпунктом 4.13 п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, визначено, що для спадкоємця, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заява про видачу свідоцтва про право на спадщину є первинним документом, на підставі якого заводиться спадкова справа. При цьому нотаріус має виконати всі дії, які передбачені цим Порядком.
У відповідності до п.п. 3.19 п. 3 глави 10 розділу II цього Порядку спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Відповідний висновок викладений у постанові Верховного суд від 12.04.2022 у справі № 175/2730/20 провадження № 61-19265св21).
Отже, позивачам (заявникам), після встановлення судом факту постійного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, достатньо подати нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину, а не заяву про прийняття спадщини (адже вони її фактично прийняли відповідно до норм ст. 1268, 1270 ЦК України), тому встановлення їм судом додаткового строку на прийняття спадщини не є необхідним.
Відповідний висновок викладений і в постанові Верховного Суду від 14.04.2021 у справі № 205/2102/19-ц (провадження № 61-872св21)
Як установлено судовим розглядом, постанова приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Малахової Г.І. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.11.2025 № 281/02-31 видана на підставі того, що заявник ОСОБА_1 не надала документів, які підтвердили б факт спільного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_3 однією сім`єю протягом останніх п`яти років до моменту відкриття спадщини.
З наданих доказів суд дійшов висновку, що заявник ОСОБА_1 проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи з січня 2018 року.
Отже, зважаючи на викладене вище, заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, адже останньою належними і допустимими доказами підтверджено факт спільного проживання із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з січня 2018 року до моменту його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 90, 92, 95, 141, 223, 229, 247, 259, 263-265, 268, 208-282 ЦПК України, суд,-
у х в а л и в:
Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, - задовольнити.
Встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , за адресою: АДРЕСА_2 , починаючи з січня 2018 року до моменту смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 .
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Заявник – ОСОБА_1 , місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 .
Заінтересована особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Малахова Галина Іванівна, місцезнаходження: 61165, м. Харків, вул. Євгенія Єніна, 4-А, оф. 21.

Суддя - Ю.Ю. Власова