УХВАЛА
15 червня 2026 року
м. Київ
справа № 490/5671/22
провадження № 61-4199ск25
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О.,
розглянувши заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору,
ВСТАНОВИВ:
1 квітня 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діяв адвокат Веріковська Т. А., 
у підсистемі «Електронний суд» сформувала касаційну скаргу, зареєстровану судом 
2 квітня 2025 року, на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва 
від 30 квітня 2024 року, рішення Центрального районного суду м. Миколаєва 
від 3 липня 2024 року, постанову Миколаївського апеляційного суду від 31 жовтня 
2024 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 7 березня 2025 року.
Ухвалою Верховного Суду від 22 квітня 2025 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , в інтересах якої діяв адвокат Веріковська Т. А., в частині оскарження ухвали Центрального районного суду м. Миколаєва від 30 квітня 2024 року та постанови Миколаївського апеляційного суду від 7 березня 2025 року у справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Веріковська Т. А., в частині оскарження рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 3 липня 
2024 року, постанови Миколаївського апеляційного суду від 31 жовтня 2024 року залишено без руху та надано заявнику десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначених недоліків.
Ухвалою Верховного Суду від 17 березня 2026 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , в інтересах якої діяв адвокат Веріковська Т. А., в частині оскарження рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 3 липня 2024 року та постанови Миколаївського апеляційного суду від 31 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.
До Верховного Суду ОСОБА_1 за допомогою підсистеми «Електронний суд» подано заяву, в якій заявник просить скласти подання про повернення помилково сплаченого судового збору, зарахованого до державного бюджету, у розмірі 5 274 грн. 
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.
Враховуючи, що за подання до Верховного Суду касаційної скарги на оскаржувані судові рішення заявником сплачено судовий збір у розмірі 5 274 грн і у відкритті касаційного провадження за вказаною касаційною скаргою суд відмовив, заява ОСОБА_1 в частині повернення судового збору підлягає задоволенню з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір».
Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики (частина п`ята статті 7 Закону України «Про судовий збір»).
Процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, визначена Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України № 787 від 3 вересня 2013 року (далі - Порядок).
Відповідно до пункту 5 розділу І Порядку № 787 повернення (перерахування) помилково або надміру зарахованих до бюджету або повернення на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, або перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, здійснюється за поданням (висновком, повідомленням) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.
Заява про повернення (перерахування) коштів з бюджету складається та подається платником до органу, що контролює справляння надходжень бюджету, з платежу, який підлягає поверненню, із обов`язковим зазначенням інформації в такій послідовності: найменування платника (суб`єкта господарювання) (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) фізичної особи (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті), реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), дата та номер судового рішення, яке набрало законної сили (у разі повернення судового збору, за виключенням помилково зарахованого), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті) та номер контактного телефону 
(за згодою), сума коштів, що підлягає поверненню (перерахуванню), причина повернення (перерахування) коштів з бюджету, найменування банку або небанківського надавача платіжних послуг, місцезнаходження банку (у разі повернення коштів в іноземній валюті (латиницею)), в якому відкрито рахунок отримувача коштів, та реквізити такого рахунка (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті), номер карткового рахунка отримувача коштів (за наявності).
Разом із заявою про повернення (перерахування) коштів з бюджету платником подається до органу, що контролює справляння надходжень бюджету, оригінал або копія платіжної інструкції, яка підтверджує перерахування коштів до бюджету.
Тлумачення зазначених положень Порядку дозволяє дійти висновку про те, що саме платник судового збору з метою повернення коштів з бюджету згідно з судовим рішенням, яке набрало законної сили, повинен після ухвалення судом такого рішення про повернення судового збору подати заяву до органу, який контролює справляння надходжень бюджету; лише після вчинення таких дій формується електронне подання.
Верховний Суд звертає увагу заявника, що зразок заяви про повернення судового збору за судовим рішенням Верховного Суду розміщено на офіційній сторінці Верховного Суду у рубриці Верховний Суд/Громадянам/Судовий збір/Повернення судового збору (https://supreme.court.gov.ua/supreme/gromadyanam/povernenya/).
Верховний Суд зазначає, що чинним законодавством не визначено обов`язку суду сформувати в системі дистанційного обслуговування «Клієнт казначейства - Казначейство» електронне подання від імені платника про повернення з бюджету судового збору та направлення його на виконання до відповідного органу Державної казначейської служби України.
Ураховуючи викладене, у Верховного Суду відсутні процесуальні підстави для оформлення електронного подання до органів Державної казначейської служби України про повернення судового збору з державного бюджету України.
Крім того, при перевірці зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України встановлено, що судовий збір у розмірі 5 274 грн, сплачений згідно з квитанцією ID:8289-0624-4618-6180 від 8 січня 2025 року, зарахований за подання касаційної скарги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Веріковська Т. А., на оскаржувані судові рішення, тому він не є помилково сплаченим.
Керуючись пунктом 3 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору задовольнити частково.
Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України 
у місті Києві повернути ОСОБА_1 судовий збір 
у розмірі 5 274 грн, сплачений згідно з квитанцією ID:8289-0624-4618-6180 
від 8 січня 2025 року на розрахунковий рахунок UA288999980313151207000026007, отримувач - ГУК у місті Києві/Печерський район/22030102, банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.), код отримувача (код за ЄДРПОУ)- 37993783.
У задоволенні заяви в іншій частині відмовити.
Копію ухвали направити заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя С. О. Карпенко