УХВАЛА

30 червня 2026 року 
м. Київ 

справа № 420/5256/25
адміністративне провадження № К/990/26066/26

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Кашпур О.В., перевірив касаційну скаргу адвоката Негари Радіона Віталійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2025 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08 травня 2026 року у справі №420/5256/25 за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Боненко Тетяни Леонідівни, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Національний університет «Одеська юридична академія» в особі Комісії з реорганізації Національного університету «Одеська юридична академія» про визнання протиправним та скасування здійсненого реєстраційного запису,
У С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного нотаріуса Боненко Тетяни Леонідівни, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Національний університет «Одеська юридична академія» в особі Комісії з реорганізації Національного університету «Одеська юридична академія», в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати здійснений приватним нотаріусом Боненко Тетяною Леонідівною реєстраційний запис від 18 лютого 2025 року о 21:37:30 №1005561420115003615 про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу Національний університет «Одеська юридична академія» (код ЄДРПОУ 20933314) щодо зміни складу комісії з припинення/виділу.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2025 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08 травня 2026 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.
08 червня 2026 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга адвоката Негари Радіона Віталійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2025 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08 травня 2026 року у справі №420/5256/25. Скаржник просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
У зв`язку з перебуванням судді-доповідача у відпустці, розгляд цієї касаційної скарги відбувся після її виходу.
Під час перевірки зазначеної касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що доводи касаційної скарги викладені у спосіб, який унеможливлює встановити, по якій саме підставі оскаржуються судові рішення в касаційному порядку.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
В обґрунтування підстави касаційного оскарження скаржник посилається на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України та зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування частини першої статті 2 та частини першої статті 5 КАС України у подібних правовідносинах.
Зокрема, скаржник вказує на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування зазначених норм у випадку оскарження ректором закладу вищої освіти - юридичної особи публічного права державної реєстрації змін до відомостей про таку юридичну особу, зокрема в частині зміни складу комісії з припинення/виділу та даних про перебування юридичної особи у процесі припинення.
Також скаржник зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо визначення факту порушення прав та законних інтересів ректора закладу вищої освіти - юридичної особи публічного права здійсненням державної реєстрації змін до відомостей про таку юридичну особу, зокрема щодо зміни складу комісії з припинення/виділу та даних про перебування юридичної особи у процесі припинення.
На переконання скаржника, частина перша статті 2 та частина перша статті 5 КАС України підлягають застосуванню таким чином, що здійснення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, зокрема в частині зміни складу комісії з припинення/виділу та даних про перебування юридичної особи у процесі припинення, порушує права та законні інтереси ректора закладу вищої освіти - юридичної особи публічного права, оскільки саме до комісії з припинення/виділу переходять повноваження щодо управління юридичною особою.
Оскарження судових рішень з підстав, передбачених пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України, вимагає не лише констатації факту відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а й визначення норми (норм) права, що потребує такого висновку, обґрунтування необхідності його формування, а також зазначення, у чому саме полягає неправильне застосування судами відповідної норми права.
Так, хоча скаржник і посилається на частину першу статті 2 та частину першу статті 5 КАС України, обґрунтовуючи необхідність формування висновку Верховного Суду щодо їх застосування у правовідносинах, пов`язаних з оскарженням ректором закладу вищої освіти - юридичної особи публічного права державної реєстрації змін до відомостей про таку юридичну особу, наведені доводи не містять належного обґрунтування необхідності формування такого висновку, не вказують на існування різних підходів у судовій практиці чи правової невизначеності у застосуванні зазначених норм.
Крім того, положення частини першої статті 2 та частини першої статті 5 КАС України, на які посилається скаржник, мають загальний характер та визначають завдання адміністративного судочинства і право особи на звернення до адміністративного суду, тоді як скаржник не обґрунтовує, у чому саме полягає неправильне застосування судами цих норм у спірних правовідносинах та необхідність формування Верховним Судом нового висновку щодо їх застосування.
Натомість доводи касаційної скарги фактично зводяться до незгоди з висновками судів попередніх інстанцій щодо відсутності порушення прав та законних інтересів скаржника і спрямовані на переоцінку встановлених судами обставин справи, що не свідчить про наявність підстави касаційного оскарження, визначеної пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
З огляду на викладене Суд вважає необґрунтованими посилання скаржника на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження.
Окрім цього, відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Тлумачення положень вказаних норм у їхньому взаємозв`язку дає змогу дійти висновку, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах «а», «б», «в» та «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Згідно з ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 04 березня 2025 року справу №420/5256/25 призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Отже, враховуючи, що ця справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження, для можливості відкриття касаційного провадження процесуальним законом передбачено необхідність обґрунтувати наявність одного з випадків, визначених підпунктами «а»-»г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Оцінивши доводи касаційної скарги колегія суддів констатує, що скаржником не наведено обґрунтованих посилань на існування обставин, передбачених підпунктами «а» - «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Суд наголошує, що визначені підпунктами «а» - «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від суду, оскільки в іншому випадку принцип правової визначеності буде порушено.
Верховний Суд звертає увагу скаржника, що у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження необхідно наводити та обґрунтовувати, як виключні підстави касаційного оскарження передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України так і загальні підстави передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України.
Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження. Такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України), а в подальшому саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення (частина перша статті 341 КАС України).
Отже, відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження або їх некоректне (помилкове) визначення, або визначення безвідносно до предмета спору у конкретній справі, у якій подається касаційна скарга, унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження. 
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
При цьому, такий недолік касаційної скарги зумовлює її повернення одноособово суддею, без аналізу колегією суддів дотримання решти вимог, визначених статтею 330 КАС України.
За таких обставин, касаційна скарга підлягає поверненню як така, що не містить належно обґрунтованих підстав касаційного оскарження. 
На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332 КАС України, 
У Х В А Л И В :
Касаційну скаргу адвоката Негари Радіона Віталійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2025 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08 травня 2026 року у справі №420/5256/25 за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Боненко Тетяни Леонідівни, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Національний університет «Одеська юридична академія» в особі Комісії з реорганізації Національного університету «Одеська юридична академія» про визнання протиправним та скасування здійсненого реєстраційного запису - повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Копію ухвали направити скаржнику та іншим учасникам справи за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет» (у разі його відсутності - засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду адресатом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Кашпур