Справа № 584/1205/22
Провадження № 2/584/29/26 

РІШЕННЯ 
Іменем України

01.05.2026  Путивльський районний суд Сумської області 
у складі: головуючого - судді Токарєва С.М., 
за участі: секретаря – Зікрати Я.В.,
представника відповідача - адвоката Бауліної Н.В.
/в режимі відеоконференції/,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Сільськогосподарського споживчого кооперативу «Ярославна» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Кролевецький комбікормовий завод» про визнання права володіння та користування земельною ділянкою та визнання недійсним договору оренди земельної ділянки,

встановив:

Сільськогосподарський споживчий кооператив «Ярославна» (далі – ССК «Ярославна») звернувся до суду з позовом про визнання недійсним договору оренди землі від 22.11.2016, укладеного між  ОСОБА_1  та Товариством з обмеженою відповідальністю «Добробут-12», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Кролевецький комбікормовий завод» (далі - ТОВ «Кролевецький комбікормовий завод»). 
Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01.09.2009 між ССК «Ярославна» та ОСОБА_1 було укладено договір оренди землі, відповідно до якого останній передав позивачу ССК «Ярославна» у строкове платне користування терміном на 20 років земельну ділянку, кадастровий номер якої – 5923881900:06:001:0046, загальною площею 3,786 га. Вказаний договір було зареєстровано 22.09.2009 в Путивльському районному реєстраційному відділі Сумської регіональної філії державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсам" за № 040963301574.
В той же час, позивачу стало відомо, що зазначена земельна ділянка з кадастровим № 5923881900:06:001:0046 вдруге передана в оренду ТОВ «Добробут-12» та право оренди цієї земельної ділянки зареєстровано 14.12.2016 за ТОВ «Добробут-12» на підставі договору оренди землі від 22.11.2016.
Тобто, в період дії договору оренди землі, укладеного між ССК «Ярославна» та ОСОБА_1 , було укладено договір оренди цієї ж земельної ділянки (кадастровий 5923881900:06:001:0046) між  ОСОБА_1 та ТОВ «Добробут-12».
З огляду на таке, позивач просив визнати недійсним договір оренди землі від 22.11.2016 (зареєстований 14.12.2016), укладений між відповідачами (номер запису про реєстрацію іншого речового права 18029981).
Ухвалою судді Путивльського районного суду Сумської області від 11.01.2023 відкрито провадження у даній справі та визначено її розгляд здійснювати за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Путивльського районного суду Сумської області від 02.08.2023 підготовче провадження у даній справі було закрито та її призначено до судового розгляду по суті.
Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву про підтримання позовних вимог та просила розгляд справи проводити у відсутність представника позивача (а.с.165).
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с.40).
Представник відповідача - ТОВ «Кролевецький комбікормовий завод» в судовому засіданні позов не визнав.
Представником відповідача ТОВ «Кролевецький комбікормовий завод» подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначено, що укладений правочин у формі договору з передачі в оренду земельної ділянки, який не зареєстрований у встановленому законом порядку не можна вважати таким, що створює юридичні наслідки для його сторін у вигляді набуття прав та обов`язків стосовно його предмета (а.с.46-48). 
Представником позивача ССК «Ярославна» надано відповідь на відзив на позовну заяву, відповідно до якої зазначено, що державна реєстрація права оренди до 01.01.2013 здійснювалась у відповідності до постанови КМУ «Про затвердження порядків ведення Поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі» від 09.09.2009 за № 1021. Відповідно до п.10 зазначеного порядку, записи до розділів Книги записів вносяться при видачі документа, що посвідчує право на земельну ділянку, якими є державний акт на право власності на земельну ділянку, державний акт на право постійного користування земельною ділянкою, договір оренди землі, договір суборенди землі та договір про внесення змін до договорів оренди та суборенди землі. Отже, позивачем право оренди на земельну ділянку було зареєстровано у відповідності до законодавства, чинного на момент виникнення правовідносин (а.с.68-71).
З`ясувавши обставини, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши надані письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних міркувань. 
Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з положеннями ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що відповідно до договору оренди землі від 01.09.2009, укладеного між  ОСОБА_1 та ССК «Ярославна», який 22.09.2009 зареєстровано в Путивльському районному реєстраційному відділі Сумської регіональної філії ДП ЦДЗКА за № 040963301574, ССК «Ярославна» надано в оренду земельну ділянку загальною площею 3,786 га строком на 20 років, що розташована на території Волокитинської сільської ради Путивльського району Сумської області (а.с. 6-8).
Пункт 37 вказаного договору передбачає, що перехід права власності на орендовані земельні ділянки до другої особи, реорганізація юридичної особи – орендаря – не є підставою для зміни умов або розірвання договору.
З фотокопії листа Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 13.09.2023 № 2497/15-23 вбачається, що в результаті перевірки Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі встановлено, що за порядковим № 1574 значиться запис про реєстрацію договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_1 (орендодавець) та ССК «Ярославна» (орендар) на земельну ділянку площею 3,7855 га, розташовану на території Волокитинської сільської ради, кадастровий номер 5923881900:06:001:0046, термін договору оренди 20 років, дата та номер реєстрації – 22.09.2009 № 040963301574 (а.с.96-99). 
Згідно акту визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 01.09.2009 та акту приймання-передачі земельної ділянки, що надається в оренду від 01.09.2009, були визначені межі земельної ділянки, що розташована на території Волокитинської сільської ради Путивльського району Сумської області, площею 3,786 га, кадастровий № 5923881900:06:001:0046, і належить ОСОБА_1 та проведена передача в оренду зазначеної земельної ділянки ССК «Ярославна» (а.с.9).
Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого мана щодо об`єкта нерухомого майна від 14.12.2022, а також інформацією з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 30.11.2022 підтверджена та обставина, що власником земельної ділянки кадастровий № 5923881900:06:001:0046, площею 3,786 га, розташованої на території Волокитинської сільської ради Путивльського району Сумської області, є  ОСОБА_1 . Вказана земельна ділянка перебуває в оренді ТОВ «Добробут - 12», дата державної реєстрації права – 14.12.2016, номер запису про право в державному реєстрі прав - 18029981 (а.с. 11,12).
Як вбачається з фотокопії договору оренди землі від 22.11.2016, його укладено між ОСОБА_1 та ТОВ «Добробут - 12», предметом договору є земельна ділянка сільськогосподарського призначення, кадастровий 5923881900:06:001:0046, площею 3,7855 га, розташована на території Волокитинської сільської ради Путивльського району Сумської області (а.с.53-54). 
З матеріалів справи вбачається, що у зв`язку з реорганізацією, ТОВ «Добробут -12» припинило свою діяльність 02.03.2023, номер запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи: 1006271120025000649. Правонаступником ТОВ «Добробут -12» є ТОВ «Кролевецький комбікормовий завод» (а.с.57-61).
Відповідно до ст.1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Стаття 14 Закону України «Про оренду землі» визначає, що договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.
Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Форма Типового Договору оренди землі затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 № 220.
Відповідно до ст. 16 Закону України «Про оренду землі», укладання договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.
Статтями 125, 126 ЗК України, у редакції, чинній станом на час укладення договору оренди між ССК «Ярославна» та ОСОБА_1 , визначено, що право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.
Відповідно до ст. 18 Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній станом на час укладення договору оренди від 01.09.2009, договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. 
У силу приписів ст. 20 цього Закону укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом. 
Отже, набрання чинності договором оренди земельної ділянки законодавець пов`язував із виникненням у орендаря права оренди після державної реєстрації такого договору в установленому законом порядку.
Вказані вище норми законодавства дають підстави для висновку про те, що укладений правочин у формі договору з передачі в оренду земельної ділянки, який не зареєстрований у встановленому законом порядку, не можна вважати таким, що створює юридичні наслідки для його сторін у вигляді набуття прав та обов`язків стосовно його предмета.
Відповідно до ст. 202 ЗК України, у чинній станом на 01.09.2009 редакції, державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у складі державного реєстру земель.  Державний реєстр земель складається з двох частин:  а) книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок; б) Поземельної книги, яка містить відомості про земельну ділянку. 
На час укладення договору оренди від 01.09.2009 діяв Порядок державної реєстрації договору оренди землі, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.1998 № 2073 «Про затвердження Порядку державної реєстрації договорів оренди землі».
Державна реєстрація договорів оренди є офіційним визнанням і підтвердженням державою 
факту виникнення або припинення права оренди земельних ділянок. Державна реєстрація договорів оренди проводиться виконавчим комітетом сільської, селищної та міської ради, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за місцем розташування земельної ділянки.  Забезпечення реєстрації договорів оренди покладається на відповідні державні органи земельних ресурсів:  районні відділи земельних ресурсів; управління (відділи) земельних ресурсів у містах обласного і районного підпорядкування; Київське і Севастопольське міське управління земельних ресурсів. Для державної реєстрації договорів оренди юридична або фізична особа (заявник) подає особисто або надсилає поштою до відповідного державного органу земельних ресурсів:  заяву про державну реєстрацію договору оренди; договір оренди (у трьох примірниках); план (схему) земельної ділянки, яка надається в оренду (у трьох примірниках); рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання в оренду земельної ділянки,  що перебуває у державній або комунальній власності;  результати конкурсу чи аукціону - у разі набуття права на оренду земельної ділянки на конкурентних засадах;  копію державного акта на право власності на землю, що перебуває у власності фізичних або юридичних осіб. Крім зазначених документів до заяви додаються: акт перенесення меж земельної ділянки, яка надається в оренду, на місцевість - у разі не визначення їх у натурі; проект відведення земельної ділянки - у разі надання її в оренду із зміною цільового призначення (п.п. 2-5). 
Державний орган земельних ресурсів у 20-денний термін перевіряє подані документи на відповідність чинному законодавству та за результатами перевірки готує висновок про державну реєстрацію або обґрунтований висновок про відмову у такій реєстрації і передає реєстраційну справу відповідно виконавчому комітету сільської, селищної та міської ради, Київській та Севастопольській міським державним адміністраціям за місцем розташування земельної ділянки для засвідчення факту державної реєстрації або відмови у такій реєстрації. Факт державної реєстрації засвідчується у 10-денний термін гербовою печаткою та підписом голови відповідної ради, Київської, Севастопольської міської державної адміністрації або уповноваженої ними посадової особи (п.п. 11, 12).
Після засвідчення факту державної реєстрації договір оренди реєструється у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі, яка ведеться державним органом земельних ресурсів за формою згідно з додатком. Книга записів державної реєстрації договорів оренди землі ведеться окремо в розрізі кожної сільської, селищної, міської ради, а також у розрізі Київської, Севастопольської міської державної адміністрації. Книга прошнуровується, засвідчується підписами сільського, селищного, міського голови та начальника
районного відділу, міського управління (відділу) земельних ресурсів і скріплюється печатками. Датою реєстрації договору оренди у Книзі записів є дата
засвідчення факту державної реєстрації (п.п. 13, 14). 
Також був чинний Тимчасовий порядок ведення державного реєстру земель, затверджений наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 02.07.2003 № 174 (втратив чинність 20.08.2012), відповідно до п.п. 4.2, 4.3, 4.4 державна реєстрація договору оренди землі здійснюється шляхом внесення записів реєстрації до книги реєстрації. У книзі реєстрації реєструються, в тому числі, договори оренди землі. Книга реєстрації є власністю держави. 
Договір оренди від 01.09.2009 зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, тому набув чинності у відповідності до ст. 18 Закону України «Про оренду землі».
У зв`язку з набранням чинності Законом України «Про державний земельний кадастр» з 01.01.2013 Перехідна реєстраційна система припинила функціонування, наявні у ній відомості в автоматизованому порядку перенесено до Національної кадастрової системи.
Згідно зі ст. 3 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державний земельний кадастр базується на принципах об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Державному земельному кадастрі.
Відповідно до п. 12 постанови Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 №1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об`єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом.
В силу ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.
Відповідно до ч. 4 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження», державна реєстрація прав на земельну ділянку проводиться виключно за наявності в Державному земельному кадастрі відомостей про зареєстровану земельну ділянку, а щодо новоствореного об`єкта нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці, - виключно за наявності в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва відомостей про такий об`єкт. Для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на земельні ділянки, що здійснюється з відкриттям розділу в Державному реєстрі прав, державний реєстратор обов`язково використовує відомості з Державного земельного кадастру про наявність/відсутність зареєстрованих речових прав щодо відповідної земельної ділянки до 1 січня 2013 року.
Пунктами 1, 3 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження» передбачено, що державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії.
Згідно з Постановою ВП ВС від 02.10.2019 № 587/2331/16-ц (14-411цс19), державний реєстратор у ході здійснення реєстраційних дій, зокрема, встановлює відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію, необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних інформаційних систем, документів та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником.
Згідно з абзацом четвертим частини другої статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець зобов`язаний не вчиняти дій, які би перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою.
Укладення договору оренди земельної ділянки під час дії іншого договору оренди цього ж об`єкта може перешкоджати первинному орендареві реалізувати його право користування відповідною ділянкою (постанови від 20 березня 2019 року у справі № 587/2110/16-ц, від 10 квітня 2019 року у справі № 587/2135/16-ц, від 02 жовтня 2019 року у справі № 587/2331/16-ц, від 15 січня 2020 року у справі № 587/2326/16-ц, від 01 квітня 2020 року у справі № 610/1030/18).
Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 18 квітня 2023 року у справі № 357/8277/19 (провадження № 14-65цс22), орендодавець зобов`язаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою; укладення договору оренди земельної ділянки під час дії іншого договору оренди цього ж об`єкта може перешкоджати первинному орендареві реалізувати його право користування відповідною ділянкою.
Відповідно до ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Згідно з ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
У постанові від 16.06.2023 по справі № 357/9169/18 (провадження № 61-7948св22 ) Верховний Суд зробив висновок, що враховуючи, що на час підписання оскарженого договору оренди та реєстрації права оренди земельної ділянки був чинним інший договір оренди цього ж об`єкта, підписаний раніше і зареєстрований, є підстави для визнання оспорюваного договору оренди недійсним як такого, що суперечить акту цивільного законодавства (частина перша статті 203 ЦК України), зокрема, приписам абзацу четвертого частини другої статті 24 Закону України «Про оренду землі», а також скасування його державної реєстрації.
Подібний висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 587/2110/16-ц (провадження № 14-25цс19), від 19 лютого 2020 року у справі № 387/515/18 (провадження № 14-430цс19) та у постанові Верховного Суду від 09 липня 2021 року у справі № 584/722/18 (провадження № 61-3381св21).
Таким чином, судом з достовірністю встановлено, що договір оренди землі від 22.11.2016 (зареєстрований 14.12.2016) було укладено між ОСОБА_1 та ТОВ «Добробут-12» в період дії договору оренди землі від 01.09.2009, укладеного між ССК «Ярославна» та ОСОБА_1 .
При цьому відповідачами не було надано суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, які б підтверджували, що станом на дату укладення між ОСОБА_1 та ТОВ «Добробут-12» договору оренди землі від 22.11.2016 (зареєстрований 14.12.2016), припинив свою дію укладений між ССК «Ярославна» та ОСОБА_1 договір оренди землі від 01.09.2009.
З огляду на таке, укладення між ОСОБА_1 та ТОВ «Добробут-12» договору оренди землі від 22.11.2016 (зареєстрований 14.12.2016) не відповідає вимогам чинного законодавства.
Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Оскільки позов задоволено повністю, з відповідачів у дольовому порядку підлягають стягненню судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, а саме – по 2481 грн. судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору за подачу позову та по 620 грн. 25 коп. судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору за подачу заяви про забезпечення позову (а.с.1,16,29)
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

1. Позов Сільськогосподарського споживчого кооперативу «Ярославна» задовольнити повністю.
2. Визнати за Сільськогосподарським споживчим кооперативом «Ярославна» (вул.Калинівка, буд.1, корпус А, с. Скуносове, Конотопський район, Сумська обл., код ЄДРПОУ 30934805) право володіння та користування земельною ділянкою кадастровий номер якої – 5923881900:06:001:0046, загальною площею 3,786 га, що знаходиться на території Волокитинської сільської ради Путивльського району Сумської області, котрі виникли на підставі договору оренди землі від 01.09.2009, укладеного між Сільськогосподарським споживчим кооперативом «Ярославна» та ОСОБА_1 .
3. Визнати недійсним договір оренди землі від 22.11.2016, укладений між  ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Добробут-12" (місцезнаходження: вул. Алфьорова, 11, с. Фотовиж Шосткинського району Сумської області), зареєстрований 14.12.2016 (номер запису про реєстрацію іншого речового права 18029981).
4. Стягнути з  ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Сільськогосподарського споживчого кооперативу «Ярославна» (вул.Калинівка, буд.1, корпус А, с. Скуносове, Конотопський район, Сумська обл., код ЄДРПОУ 30934805) 2481 грн. судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору за подачу позову та 620 грн. 25 коп. судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору за подачу заяви про забезпечення позову .
5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кролевецький комбікормовий завод» (вул. Транспортна, 34, м. Кролевець, Конотопський район, Сумська обл., код ЄДРПОУ 00686279) на користь Сільськогосподарського споживчого кооперативу «Ярославна» (вул.Калинівка, буд.1, корпус А, с. Скуносове, Конотопський район, Сумська обл., код ЄДРПОУ 30934805) 2481 грн. судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору за подачу позову та 620 грн. 25 коп. судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору за подачу заяви про забезпечення позову .

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М.Токарєв