ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА	

справа № 753/23248/23
провадження № 2/753/2375/25
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 грудня 2025 року         м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Кулика С.В., за участю секретаря Боярської Є.О., представника позивача Андрієнко С.В., представника відповідача Зінченко Т.В., представника третьої особи Клименко-Куряча Т.В., розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційне бюро» Макарова Олега Вячеславовича, ОСОБА_3 , треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Укркарго», Комунальне підприємство «Реєстраційне бюро» Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чорногуз Ольга Валеріївна, Міністерство Юстиції України, Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради, Обслуговуючий кооператив «Східна Брама» про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію та запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, визнання договору купівлі-продажу майна недійсним, -
ВСТАНОВИВ:

До Дарницького районного суду м. Києва звернулась ОСОБА_1 , з позовом до ОСОБА_2 , Державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційне бюро» Макарова О.В., ОСОБА_3 , треті особи ТОВ «Укркарго», КП «Реєстраційне бюро» Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чорногуз О.В., Міністерство Юстиції України, Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради, Обслуговуючий кооператив «Східна Брама» про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію та запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, визнання договору купівлі-продажу майна недійсним. В обґрунтування позову зазначено, що 30.01.2014 року діючи за власним волевиявленням та з метою придбання власного житла у м. Києві, ОСОБА_1 , уклала з ТОВ «Радуга Сіті» попередній договір купівлі-продажу квартири, який був посвідчений приватним нотаріусом. За вказаним попереднім договором сторони зобов`язуються в строки встановлені п.1.3.1 цього попереднього договору, укласти договір купівлі-продажу квартири, відповідно до якого продавець зобов`язується передати у власність окрему квартиру, характеристики якої вказані у п.1.4 ст. 1 цього попереднього договору, яка знаходиться в житловому будинку АДРЕСА_1 , а покупець зобов`язується прийняти у власність об`єкт та належним чином сплатити його вартість в обсязі згідно з розділом 2 попереднього договору. Плановий строк введення в експлуатацію будинку -ІІІ квартал 2015 року. На виконання пункту 1.2 попереднього договору з метою забезпечення виконання взятих на себе зобов`язань, в цей же день 30.01.2014 року, одночасно з укладенням попереднього договору ОСОБА_1 , та ТОВ «Радуга-Сіті» уклали договір про забезпечення виконання зобов`язання № 480/4/8/81. Як вбачається з преамбули попереднього договору а також договору забезпечення, ТОВ «Радуга Сіті» виступило як співзабудовник разом з ТОВ «Укракарго» Житлового комплексу «Східна Брама», за адресою: м. Київ, вул. Світла, буд. 3, а також, що правовідносини ТОВ «Радуга Сіті» та ТОВ «Укркарго» були врегульовані договором № 02-12/13 про часткову участь у будівництві та передачу функцій замовника від 02.12.2013 року. На виконання свого зобов`язання, визначеного п.1.1. попереднього договору та п.2.1.1. договору забезпечення, ОСОБА_1 , сплатила на банківський рахунок продавця ТОВ «Радуга Сіті» грошові кошти в розмірі 266264,63 грн. Відповідно до попереднього договору сторони мали укласти основний договір протягом IV кварталу 2015 року. Однак в квітні 2015 року ОСОБА_1 , була отримана усна інформація про те, що ТОВ «Радуга-Сіті» нібито, більше не приймає участь у будівництві ЖК «Східна Брама» та існує вірогідність, що попередній договір в частині зобов`язання укласти основний договір, не буде виконаний продавцем. За для з`ясування вказаних обставин позивач звернулась до основного забудовника ТОВ «Укркарго», де отримала підтвердження вищевказаної інформації. ТОВ «Укркарго» також повідомило позивача про те, що останні визнають виконання позивачем зобов`язання по оплаті згідно договору зобов`язання, укладеного з ТОВ «Радуга-Сіті», та з метою визнання її прав та захисту її майнових інтересів, позивачу було запропоновано оформити з ТОВ «Укркарго» договір купівлі-продажу майнових прав, датований числом укладення попереднього договору з ТОВ «Радуга-Сіті». Позивач погодилась на вказану пропозицію, в результаті чого сторонами був підписаний договір № 480/1/81 купівлі-продажу майнових прав від 30.01.2014 року. Також на виконання цього договору 31.03.2015 року позивачем було здійснено доплату вартості квартири готівкою у сумі 16457,37 грн. На виконання своїх зобов`язань за вищевказаним договором ТОВ «Укркарго» передало позивачу об`єкт нерухомості, про, що сторонами підписаний акт прийому-передачі квартири в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 . З моменту передачі об`єкта нерухомості та підписання вищевказаного акту до ОСОБА_1 , перейшла правомочність володіння та користування вищевказаною квартирою. В подальшому ОСОБА_1 , діючи як власник майнових прав на квартиру, уклала з обслуговуючим кооперативом «ОБК Східна Брама» договір № 002-283 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 01.08.2019 року та договір № 002-283 про спільну часткову участь в добудові багатоквартирного будинку. В наслідок невиконання ТОВ «Радуга-Сіті» взятих на себе зобов`язань за попереднім договором в частині укладення основного договору купівлі-продажу квартири в редакції, що була визначена попереднім договором, а також порушень законодавства, яким регулюється містобудівна діяльність, зі сторони забудовника ТОВ «Укркарго», що призвело до того, що будівництво ЖК «Східна Брама» не було завершене у визначений договором строк, позивач не отримала спірну квартиру у свою приватну власність з відповідною реєстрацією права власності в порядку, встановленому законом. Своє майнове право ОСОБА_1 , зареєструвало в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 04.10.2023 року. При цьому, через відсутність необхідного пакету документів станом на цей час, ОСОБА_1 , позбавлена можливості зареєструвати своє право власності на придбану квартиру. Крім того в жовтні 2023 року з`явились відомості про існування претензій сторонньої особи, яка зареєструвала своє право власності в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, на цю ж квартиру на підставі документів, що носять фіктивний характер. В жовтні 2023 року від ОК «ОБК Східна Брама» ОСОБА_1 , надійшла інформація про існування, нібито зареєстрованого права власності на вищевказану квартиру на ім`я ОСОБА_3 . В подальшому було встановлено що право власності на квартиру ОСОБА_3 , набув на підставі договору купівлі-продажу від 04.04.2023 року. З вказаного договору вбачається, що ОСОБА_3 , вищевказана квартиру була продана ОСОБА_2 . Підставою для реєстрації права власності ОСОБА_4 , на спірну квартиру були: договір № 1102/4/8/283МП купівлі-продажу майнових прав укладений 02.02.2016 року між ТОВ «Укркарго» та ОСОБА_2 , випискою із переліком осіб, які брали участь у інвестуванні будівництва в ЖК «Східна Брама» по АДРЕСА_3 , без вихідного номеру та дати, довідкою про 100% фінансування та актом приймання-передачі. Як вбачається з вищенаведених документів від імені ТОВ «Украрго» вони підписані представником за довіреністю ОСОБА_5 . Останній повідомив, що в ТОВ «Укркарго» ніколи не працював та не укладав від імені ТОВ «Украрго» вищевказаний договір. У зв`язку з викладеним позивач вважає, що рішення про державну реєстрацію та їх обтяжень прийняте державним реєстратором про реєстрацію права власності на спірну квартиру за ОСОБА_2 , підлягає скасуванню. Зважаючи, що документи, які стали підставою для реєстрації права власності на спірну квартиру за ОСОБА_2 , є підробленими, тому ОСОБА_3 , не можна вважати належним набувачем. З урахуванням викладеного позивач просить визнати протиправним і скасувати рішення державного реєстратора КП «Реєстраційне бюро» Макарова О.В., про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень від 18.09.2019 року про реєстрацію за ОСОБА_2 , права приватної власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_4 . Визнати недійсним договір купівлі-продажу укладений між ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 . Скасувати державну реєстрацію права на нерухоме майно за ОСОБА_3 , на вищевказану квартиру, та визнати за ОСОБА_1 , право власності на вищевказану квартиру. 
Від представника відповідача ОСОБА_3 , надійшов відзив на позовну заяву, в обґрунтування кого зазначено, що договір купівлі-продажу укладений між ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , посвідчений нотаріально, особи покупця і продавця встановлені, був внесений відповідний запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, при укладені договору приватним нотаріусом перевірена відсутність обмежень, заборон чи інших обтяжень, щодо вказаного нерухомого майна. Крім, того, відповідно до наявного в матеріалах справи договору № 1102/4/8/283МП від 02.02.2016 року ОСОБА_2 , придбала у ТОВ «Укркарго» майнові права на вказану квартиру. Набуття права власності на об`єкт нерухомості підтверджується також випискою із переліку осіб, які брали участь у інвестуванні будівництва квартири ЖК «Східна Брама», довідкою про 100% фінансування майнових прав та актом прийму-передач об`єкту нерухомості. Вказані обставини спростовують вимоги позивача, щодо визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію за ОСОБА_2 , об`єкту нерухомого майна. Позивач уклав попередній договір із ТОВ «Радуга-Сіті» яке в подальшому припинило участь у будівництві об`єкту ЖК «Східна Брама», натомість ОСОБА_2 , було укладено договір купівлі-продажу майнових прав із основним забудовником. Зазначено, що матеріали справи не містять договір 02-12/13 від 02.12.2013 року про часткову участь у будівництві та передачу функцій замовника, з якого дійсно можливо було б встановити наявність взаємовідносин між цими двома суб`єкта господарювання, в частині розподілу майбутніх прав власності на квартири у об`єкті. Також зазначено, що квитанція про сплату позивачем грошових коштів на користь ТОВ «Радуга Сіті» свідчить лише про забезпечення виконання зобов`язань за попереднім договором та не дає підстави стверджувати про повну виплату стороною позивача вартості майнових прав. Вказано, що відповідач ОСОБА_3 , є добросовісним набувачем нерухомого майна придбаного ним за власні грошові кошти. Разом з цим позивач має право пред`явити вимоги до сторони забудовника ТОВ «Радуга Сіті» або ТОВ «Укркарго» щодо повернення сплачених грошових коштів. З урахуванням викладеного в задоволенні позову просив відмовити. 
Від представника третьої особи Міністерства юстиції України надійшли письмові пояснення в яких зазначено, що як вбачається з матеріалів справи, рішення суду по даній справі жодним чином не впливає на права та обов`язки Міністерства юстиції України.
Від представника третьої особи Обслуговуючого кооперативу «Східна Брама» надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що згідно даних, які були передані до ОК «ОБК» Східна Брама» від забудовника ТОВ «Укркарго», ОСОБА_1 , була включена до списку інвесторів на підставі попереднього договору купівлі-продажу квартири від 30.01.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Скрипником С.М., зареєстрованого в реєстрі за № 102, та за нею була закріплена квартира АДРЕСА_5 загальною площею 42,2 кв.м. Позивач є споживачем послуг, які надаються третьою особою як власнику квартири. Станом на 29.02.2024 року заборгованість за споживчі послуги відсутня. Окремо зазначено, що за даними які були передані третій особі від ТОВ «Укркарго», ОСОБА_3 , не значиться у списку інвесторів. З моменту створення кооперативу, вказана особа жодного разу до правління кооперативу не зверталась, документи про право власності на об`єкт нерухомого майна у вказаному житловому комплексі не надавались, а також не укладалось з третьою особою договорів про надання послуг з тимчасового управління будинком, будь-яких платежів не здійснювалось. Окремо зазначено, що будівельні номери секцій 1 та 2, після введення будинку в експлуатацію змінені на «корпус 1» житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а будівельні номери секцій 3 та АДРЕСА_6 на «корпус 2» вищевказаного житлового будинку.Зазначено що в ЖК «Східна Брама» траплялися непоодинокі випадки подвійного оформлення документів на одні і ті ж самі об`єкти нерухомого майна, у зв`язку з чим питання щодо правомірності володіння такими об`єктами були предметом судового розгляду. З урахуванням викладеного вважають, що позов підлягає задоволенню. 
Від представника третьої особи Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради надійшли письмові пояснення в яких зазначено, що право власності ОСОБА_2 , на квартиру АДРЕСА_7 зареєстровано 18.09.2019 року держреєстратором КП «Реєстраційне бюро» Макаровим О.В., з відкриттям розділу на підставі: Договору купівлі-продажу майнових прав 1102/4/8/283МП від 02.02.2016 року між ТОВ «Укркарго» та ОСОБА_2 , який не посвідчений нотаріально, відповідно до якого, предметом договору є квартира АДРЕСА_8 , площе 40,967 кв.м; акту прийом-передачі, довідки про 100% фінансування згідно договору; виписки із переліку осіб, які брали участь у інвестування будівництва. 14.01.2020 року приватним нотаріусом КСНО Василенко О.А., внесено зміни до ОНМ: 1918778480000, а саме змінено адресу об`єкту нерухомості з АДРЕСА_9 , змінено на АДРЕСА_10 . Право власності ОСОБА_1 , на квартиру АДРЕСА_11 площею 42,2 кв.м., зареєстровано на підставі договору купівлі-продажу майнових прав № 480/4/8/81 від 30.01.2014 року між ТОВ «Укркарго» та ОСОБА_1 , акту прийому-передачі квартири № 31.03.2015 року, довідки про оплату 100% на об`єкт нерухомості від 31.03.2015 року, виписки із списків інвесторів № 18 від 31.03.2015 року. ОСОБА_1 , фактично заявлено позовні вимоги щодо скасування прав на об`єкт нерухомого майна кв. АДРЕСА_11 , який відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на дату подання позову є окремим об`єктом нерухомого майна, однак, позивачем одночасно заявлено і позовну вимогу про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_12 . Відповідно до змісту позовної заяви ОСОБА_1 , наполягає на тому, що квартира АДРЕСА_12 та квартира АДРЕСА_11 є одним і тим самим об`єктом нерухомості. Зазначено, що позовна вимога про визнання за ОСОБА_1 , права власності на квартиру АДРЕСА_12 не підлягає задоволенню через відсутність будь-якої правової підстави для визнання позивача власником додаткового об`єкту нерухомості, адже розділ об`єкту нерухомого майна, який зареєстровано з порушенням норм законодавства підлягає закриттю. Розгляд справи просили проводити за відсутності представника третьої особи. 
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 01.02.2024 року було відкрито загальне позовне провадження, призначено по справі провести підготовче провадження.
Ухвалою Дарницького районного від 19.02.2025 року було закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду.
Від представника позивача надійшла заява про залишення позовної вимоги про визнання недійсним договір № 1102/4/8/283МП купівлі-продажу майнових прав, укладений 02.02.2016 року між ТОВ «Укркарго» та ОСОБА_2 , без розгляду.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав зазначених у позові, наполягав на задоволенні позову, зазначив, що позивач виконала фінансові зобов`язання та набула у власність спірну квартиру в якій до теперішнього часу проживав син. Внаслідок підробки документів право власності виникло у інших осіб.
Представник відповідача ОСОБА_3 , в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі, з підстав зазначених у відзиві, просив відмовити в задоволенні позову. Зазначив, що подані документи перевіряв нотаріус, відповідач є добросовісним набувачем.
Відповідачі ОСОБА_2 , Державний реєстратор Комунального підприємства «Реєстраційне бюро» Макаров О.В., в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Правом на подання відзиву на позовну заяву не скористались.
Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони приходить до наступного. 
Судом встановлено, що 30.01.2014 року між ТОВ «Радуга Сіті» та ОСОБА_1 , було укладено попередній договір до договору купівлі-продажу квартири який посвідчений нотаріально. Предметом вказаного попереднього договору сторони зобов`язуються в строки встановлені цього попереднього договору укласти договір купівлі-продажу квартири, відповідно до якого продавець, зобов`язується передати у власність окрему квартиру АДРЕСА_13 , а покупець зобов`язується передати у власність об`єкт та належним чином сплатити його вартість в обсязі згідно з розділом 2 попереднього договору. Плановий строк введення в експлуатацію будинку ІІІ квартал 2015 року. Сторони зобов`язались укласти основний договір протягом IV кварталу 2025 року.
30.01.2014 року між ТОВ «Радуга Сіті» та ОСОБА_1 , було укладено договір про забезпечення виконання зобов`язань № 480/4/8/81. Розмір грошових коштів, які сплачуються відповідно до умов цього договору, як забезпечення виконання зобов`язання згідно п 1.1. цього договору становить 266264,03 грн., 
Відповідно до квитанції № PN347 від 30.01.2024 року ОСОБА_6 , сплатила на користь ТОВ «Радуга Сіті» грошові кошти у розмірі 266264,03 грн.
30.01.2014 року між ТОВ «Укркарго» та ОСОБА_1 , укладено договір № 480/4/8/81 купівлі-продажу майнових прав. Відповідно до предмету вказаного договору продавець продає, а покупець купує майнові права на об`єкт нерухомості. Сторони домовились, що об`єктом нерухомості, майнові права на який передаються за даним договором, є об`єкт нерухомості, розташований в об`єкті будівництва за будівельною адресою: АДРЕСА_9 загальною площею 42,2 кв.м.
31.03.2015 року ТОВ «Укракарго» було видано ОСОБА_1 , довідку про оплату 100% на об`єкт нерухомості до попереднього договору купівлі-продажу квартири № 480/4/8/81 від 30.01.2014 року. Відповідно до якої вбачається, що остання сплатила продавцю грошові кошти у розмірі 282740,00 грн.
З виписки зі списку № 18 від 31.03.2015 року, затвердженою генеральним директором ТОВ «Укркарго», вбачається, що ОСОБА_1 , є інвестором за кошти яких ТОВ «Укркарго» забудовано квартири в будинку АДРЕСА_1 .
31.03.2015 року між ТОВ «Укркарго» та ОСОБА_1 , було підписано акт прийому-передачі квартири АДРЕСА_14 , загальною площею 42,2 кв.м.
29.04.2015 року ТОВ «Алі Ріелті» було виготовлено технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_14 .
01.08.2019 року між Обслуговуючого кооперативу «ОБК Східна Брама» та ОСОБА_1 , було укладено договір № 002-283 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, додаткову угоду № 1 про забезпечення в отриманні послуг на тимчасове теплопостачання, додаткову угоду № 2 про забезпечення в отриманні послуг на тимчасове електропостачання, додаткову угоду № 3 про забезпечення в отриманні послуг на тимчасове водопостачання та водовідведення, договір № 002-283 про спільну часткову участь в добудові багатоквартирного будинку.
27.09.2023 року ФОП ОСОБА_7 , було виготовлено на ім`я ОСОБА_1 , технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_12 .
З витягу з державного реєстру речових прав, вбачається, що 28.09.2023 року за ОСОБА_1 , було зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_11 .
З посвідченої нотаріально заяви свідка ОСОБА_5 , від 22.11.2023 року, зокрема вбачається, що останній в 2015-2016 роках працював в ТОВ «Крістал-Сіті» на посаді менеджера. Останній зазначає, що в ТОВ «Укркарго» ніколи не працював та не укладав від імені ТОВ «Укркарго» договір № 1102/4/283МП купівлі-продажу майнових прав від 22.02.2016 року з покупцем ОСОБА_2 , зазначив, що вказана особа йому не знайома, він ніколи з нею не зустрічався, жодних документів з нею не підписував, ніяких довідок їй не видавав. У вказаній заяві останній підтвердив обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань та про готовність з`явитись до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень.
02.02.2016 року між ТОВ «Укркарго» та ОСОБА_2 , було укладено договір № 1102/4/8/283МП.Відповідно до предмету вказаного договору продавець продає, а покупець покупає майнові права на об`єкт нерухомості у порядку та на умовах, передбачених цим договором. Сторони домовились, що об`єктом нерухомості, майнові права на який передаються за даним договором, є об`єкт нерухомості, розташований в об`єкті капітального будівництва за будівельною адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 40,97 кв.м. Вказаний договір підписаний представником за довіреністю ОСОБА_5 .
З виписки підписаною ОСОБА_5 , від імені ТОВ «Укркарго», вбачається, що ОСОБА_2 , є в переліку осіб, які брали участь у інвестуванні будівництва квартир в ЖК «Східна Брама» по АДРЕСА_3 . 
ТОВ «Укракарго» було видано ОСОБА_2 , довідку про оплату 100% згідно договору купівлі-продажу майнових прав № 1102/4/8/283МП від 02.02.2016 року. Відповідно до якої вбачається, що остання сплатила продавцю грошові кошти у розмірі 491640,00 грн.
Між ТОВ «Укркарго» та ОСОБА_2 , було підписано акт прийому-передачі квартири АДРЕСА_11 , загальною площею 40,97 кв.м.
04.04.2023 року між ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 ,, було укладено договір купівлі- продажу квартири, відповідно до умов якого продавець передає а покупець приймає у власність, належну продавцю на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_12 , загальною площею 41,00 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна :1918778480000.
З реєстру нерухомості, вбачається, що 04.04.2023 року за ОСОБА_3 , було зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_12 , загальною площею 41,00 кв.м.
З реєстраційної справи № 1918778480000 сформованої державним реєстратором КП «Реєстраційне бюро» Макаровим О.В., вбачається, що останнім за результатами розгляду заяви про державну реєстрацію права та їх обтяжень прийняту 18.09.2019 року поданої ОСОБА_2 , було прийнято рішення провести державну реєстрацію права приватної власності на квартиру що розташована в АДРЕСА_9 , за ОСОБА_2 , з відкриттям розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна. 
З звіту про оцінку майна зробленого в ТОВ «Аконсенсус» на замовлення ОСОБА_2 , вбачається, що ринкова вартість об`єкту оцінки, загальною площею 41,0 кв.м., житловою площею 17,4 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_15 , становить 939576,00 грн.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , зазначив, що є сином позивача, спірну квартиру позивач купувала йому, за вказаною адресою він проживав з 2016 року. Неодноразово з позивачем відвідували ОК «Східну Браму» де був укладений попередній договір з оплатою 99% відсотків грошових коштів за спірну квартиру. Через рік було сплачено залишок , та підписано акт прийому передачі вказаної квартири. Будинок в експлуатацію зданий не був. Щодо забудовника відкриті кримінальні провадження. Добудова відбувається за власні кошти співвласників. 
Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частини 1 статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина 1 статті 16 ЦК України).
Стаття 41 Конституції України наголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.
Частинами 1 та 2 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом (стаття 328 ЦК України).
Відповідно до частини 1 статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації (частина 1 статті 182 ЦК України).
У постанові від 14.09.2021 року у справі № 359/5719/17 (провадження №14-8цс21) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що інвестор після виконання ним фінансових зобов`язань за правочинами, що підтверджують здійснення інвестування, отримує документи, які підтверджують реальність такого правочину та встановлюють для нього його особисті майнові права на конкретний об`єкт нерухомого майна. Саме інвестор є особою, яка первісно набуває право власності на об`єкт нерухомого майна, що споруджений за його кошти.
Отже, інвестор після виконання умов інвестування набуває майнові права (тотожні праву власності) на цей об`єкт і після завершення будівництва об`єкта нерухомості набуває права власності на об`єкт інвестування як первісний власник шляхом проведення державної реєстрації речових прав на зазначений об`єкт за собою.
При цьому, оскільки після виконання умов інвестиційного договору інвестор набуває майнові права на об`єкт інвестування, які після завершення будівництва об`єкта нерухомості та прийняття його до експлуатації трансформуються у право власності інвестора на проінвестований об`єкт з необхідністю державної реєстрації інвестором такого права за собою, то забудовник позбавлений права відчужувати об`єкт інвестування на користь будь-якої іншої особи.
Однак, як встановлено судом, право власності на спірну квартиру було зареєстроване також під іншим реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна (з відкриттям іншого розділу в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно) за відповідачем.
Згідно із частиною 1 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно зі статтею 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути майно (товар), яке є у продавця на момент укладення договору або буде створене (придбане, набуте) продавцем у майбутньому; предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права; до договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав.
Частина 1 статті 626 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а у статті 627 закріплено принцип свободи договору, яка полягає передусім у вільному виявленні волі сторін на вступ у договірні відносини.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 ЦК України).
Частиною 1 статті 638 ЦК України (в редакції, чинній станом на 18.01.2016) визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Відповідно до частини 2 статті 207 ЦК України (в редакції, чинній станом на 18.01.2016) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
Згідно зі статтею 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Отже, відповідно до частини 3 статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Тобто за своєю природою та законодавчим визначенням правочин є вольовою дією суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки.
У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети.
При цьому, сама по собі наявність на письмовому тексті правочину підпису, вчиненого замість учасника правочину іншою особою (фактично невстановленою особою, не уповноваженою учасником), не може підміняти належну фіксацію волевиявлення самого учасника правочину та створювати для нього права та обов`язки поза таким волевиявленням.
За приписом частини 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Приписами статті 658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення.
Згідно зі статтею 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.
В свою чергу, за змістом пункту 3 частини 1 статті 388 ЦК України, власник має право витребувати майно від набувача у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим 
Статтею 386 Цивільного кодексу України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Умови та порядок здійснення державної реєстрації прав на нерухоме майно встановлені нормами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-IV від 01.07.2004 (далі - Закон № 1952-IV).
Відповідно до статті 1 Закону № 1952-VI його дія поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав.
Згідно з частиною 1 статті 2 Закону № 1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Державній реєстрації прав підлягають , зокрема, право власності та право довірчої власності як спосіб забезпечення виконання зобов`язання на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, право довірчої власності як спосіб забезпечення виконання зобов`язання на майбутній об`єкт нерухомості (пункт 1 частини 1 статті 4 Закону № 1952-VI).
За нормою пункту 1 частини 1 статті 27 Закону № 1952-VI державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться, зокрема, на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката.
Відповідно до частини 1 статті 18 Закону № 1952-VI державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.
Отже, державна реєстрація не є способом набуття права власності, а лише становить засіб підтвердження фактів набуття речових прав на нерухоме майно. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 24.01.2020 у справі № 910/10987/18.
Відповідно до частини 3 статті 26 Закону № 1952-VI (в редакції, чинній на час вирішення справи судом) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню, крім випадків, передбачених пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.
За приписами пункту 5 частини 1 статті 14 Закону № 1952-VI, розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа закриваються в разі набрання законної сили судовим рішенням, яким скасовується рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, на підставі якого відкрито відповідний розділ.
Частиною 7 статті 14 Закону № 1952-VI визначено, що у разі ухвалення судом рішення про закриття розділу Державного реєстру прав у випадках, передбачених цією статтею, закриття відповідного розділу допускається виключно у разі, якщо таким судовим рішенням вирішується питання щодо набуття та/або припинення речових прав, обтяжень речових прав на об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, щодо якого закривається розділ у Державному реєстрі прав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 ще 30.01.2014 року уклала нотаріально посвідчений попередній договір купівлі-продажу квартири з ТОВ «Радуга Сіті», а також договір про забезпечення виконання зобов`язань, на виконання якого внесла грошові кошти у визначеному договором розмірі. Надані позивачем квитанції, довідки про 100% оплату, виписка зі списку інвесторів, акт приймання-передачі квартири та інші первинні документи підтверджують належне та повне виконання нею своїх фінансових зобов`язань щодо інвестування спірної квартири. Крім того, матеріалами справи підтверджується, що між ТОВ «Укркарго» та ОСОБА_1 був укладений договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру АДРЕСА_11 , а також підписаний акт приймання-передачі квартири. Саме позивач була включена до списків інвесторів забудовника та фактично набула майнових прав на спірний об`єкт нерухомості. Вказані обставини додатково підтверджуються письмовими поясненнями третьої особи - ОК «ОБК Східна Брама», який зазначив, що ОСОБА_1 перебувала у списках інвесторів, за нею була закріплена спірна квартира, а також саме з нею були укладені договори про надання житлово-комунальних послуг та участь у добудові будинку. Позивач фактично користувалась квартирою, сплачувала комунальні платежі, а заборгованість за надані послуги відсутня. 
Крім того судом встановлено, що документи, які стали підставою для державної реєстрації права власності за ОСОБА_2 , викликають обґрунтовані сумніви щодо їх достовірності та правомірності. Так, договір купівлі-продажу майнових прав №1102/4/8/283МП від 02.02.2016 року, довідка про 100% фінансування, виписка із переліку інвесторів та акт приймання-передачі квартири від імені ТОВ «Укркарго» були підписані ОСОБА_5 . Разом з тим, останній у посвідченій нотаріально заяві прямо заперечив факт підписання зазначених документів, повідомив, що ніколи не працював у ТОВ «Укркарго», не мав відповідних повноважень, не укладав жодних договорів із ОСОБА_2 та не видавав їй жодних документів. Суд бере до уваги, що відповідно до статей 203, 207, 215 ЦК України правочин є дійсним лише за умови наявності вільного волевиявлення сторін та підписання його уповноваженими особами. Відсутність волевиявлення уповноваженої особи юридичної особи свідчить про відсутність належного укладення правочину та виключає можливість виникнення на його підставі цивільних прав та обов`язків. Крім того, відповідачами також не надано належних та допустимих доказів фактичної сплати ОСОБА_2 грошових коштів за придбання майнових прав на спірну квартиру. Таким чином, на відміну від позивача, яка надала повний комплекс первинних документів, що підтверджують інвестування будівництва та виконання договірних зобов`язань, ОСОБА_2 не довела законність набуття майнових прав на спірний об`єкт нерухомості. 
Враховуючи правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 14.09.2021 року у справі №359/5719/17, оскільки позивач першою набула майнові права на спірну квартиру та належним чином виконала свої зобов`язання, а документи, подані ОСОБА_2 для державної реєстрації права власності, не підтверджують законності набуття нею прав на спірне майно, суд дійшов висновку, що рішення державного реєстратора КП «Реєстраційне бюро» Макарова О.В. від 18.09.2019 року було прийняте без належних правових підстав та з порушенням вимог законодавства. 
Оскільки право власності ОСОБА_3 виникло похідно від права ОСОБА_2 , державна реєстрація права власності ОСОБА_3 також підлягає скасуванню із припиненням його права власності на спірну квартиру. Посилання відповідача ОСОБА_3 на його добросовісність як набувача суд відхиляє, оскільки відчужувач ОСОБА_2 не набула права власності у встановленому законом порядку, а тому не могла передати таке право. За відсутності належних правових підстав для виникнення права власності у продавця, подальше відчуження майна не породжує законних наслідків для набувача. За таких обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог
За правилом, встановленим статтею 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову - на відповідача.
Спір про скасування рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно має розглядатись як спір, пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване аналогічне право щодо того ж нерухомого майна. Належним відповідачем у такому спорі є особа, речове право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Участь у такому спорі реєстратора як співвідповідача не змінює приватно правового характеру спору.
Отже, з огляду на результат розгляду справи та порушення прав позивача саме відповідачами ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , сплачений нею при подачі позову судовий збір у розмірі 2827,40 грн. покладається на відповідачів у дольовому порядку.
На підставі викладеного, керуючись статтями 5, 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційне бюро» Макарова Олега Вячеславовича, ОСОБА_3 , треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Укркарго», Комунальне підприємство «Реєстраційне бюро» Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чорногуз Ольга Валеріївна, Міністерство Юстиції України, Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради, Обслуговуючий кооператив «Східна Брама» про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію та запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, визнання договору купівлі-продажу майна недійсним - задовольнити частково.
Скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційне бюро» Макарова Олега Вячеславовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 18.09.2019 року про реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_15 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 33311361).
Скасувати державну реєстрацію прав на нерухоме майно, а саме: реєстрацію права власності ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_15 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 33311361), та припинити право власності ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на вищевказану квартиру.
Стягнути в дольовому порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 2827,40 грн.
В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_16 .
Відповідачі ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_17 .
Державний реєстратор Комунального підприємства «Реєстраційне бюро» Макаров Олег Вячеславович, адреса: м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 8-А, офіс 406.
ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_18 .
Треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Укркарго», ЄДРПОУ 325266584, адреса: м. Київ, вул. Світла, 3.
Комунальне підприємство «Реєстраційне бюро», ЄДРПОУ 42484787, адреса: м. Київ, вул. Дегтярівська, 8-А, офіс 406. 
Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чорногуз Ольга Валеріївна, адреса: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 119, офіс, 12.
Міністерство Юстиції України, ЄДРПОУ 00015622, м. Київ, вул.Городецького, буд. 13. 
Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради, ЄДРПОУ 40452947, адреса: м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 36. 
Обслуговуючий кооператив «Східна Брама», ЄДРПОУ 41305755, адреса: м. Київ, вул. Світла, буд. 3-Д.

Суддя            С.В.Кулик