Провадження № 2/537/665/2026
Справа № 537/154/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.05.2026 Крюківський районний суд міста Кременчука в складі: головуючої судді Зоріної Д.О., за участю секретаря Бобровської К.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Будсервіс», Комунального підприємства «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Приватного акціонерного товариства «Кременчукгаз», Комунального підприємства «Кременчуцьке комунальне автотранспортне підприємство 1628», третя особа: ОСОБА_3 , про встановлення порядку користування житловим приміщенням та поділ рахунків, - 

ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою в особі представника - адвоката Цвик М.В., згідно якої просить суд ухвалити рішення, яким встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 , загальною площею 45,74 кв.м, наступним чином: виділити у користування ОСОБА_1 кімнату площею 11,1 кв.м. та кладову площею 1,9 кв.м.; виділити у користування ОСОБА_2 кімнату площею 10,3 кв.м та балкон площею 0,64 кв.м; залишити у спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 коридор площею 6,2 кв.м, коридор площею 6,2 кв.м, санвузол площею 3,0 кв.м та кухню площею 6,4 кв.м; зобов`язати ТОВ «Керуюча компанія «Будсервіс» розділити особовий рахунок для обліку нарахування оплат за комунальні послуги квартири АДРЕСА_1 з урахуванням встановленого порядку користування квартирою, на два окремих особових рахунки, виділивши ОСОБА_1 особовий рахунок на загальну площу 23,9 м2, а ОСОБА_2 виділивши особовий рахунок на загальну площу 21,2 кв.м; зобов`язати КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області розділити особовий рахунок для обліку нарахування оплат за комунальні послуги та закріпити один особовий рахунок за квартирою АДРЕСА_1 на загальну опалювальну площу 23,59 кв.м за ОСОБА_1 , а другий особовий рахунок на загальну опалювальну площу 21,2 кв.м - за ОСОБА_2 ; зобов`язати ПрАТ «Кременчукгаз» розділити особовий рахунок для обліку нарахування оплат за комунальні послуги квартири АДРЕСА_1 на два окремих особових рахунка, з урахуванням встановленого порядку користування квартирою, виділивши ОСОБА_1 особовий рахунок на площу 23,59 кв.м, а ОСОБА_2 виділивши особовий рахунок на площу 21,2 кв.м. та розділити оплату за комунальні послуги між двома особовими рахунками за чисельністю власників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та членів їх сім`ї, що зареєстровані у квартирі, а саме: особовий рахунок ОСОБА_1 за однією особою, ОСОБА_2 - за трьома особами до дня зняття ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з реєстрації; зобов`язати КП «Кременчуцьке комунальне автотранспортне підприємство 1628» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області закріпити один особовий рахунок за квартирою АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 , а другий особовий рахунок - за ОСОБА_2 та розділити оплату за комунальні послуги між особовими рахунками за чисельністю власників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і членів їх сім`ї, що зареєстровані в квартирі, а саме особовий рахунок ОСОБА_1 за однією особою, ОСОБА_2 за трьома особами до дня зняття ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з реєстрації.
Свої вимоги позивач мотивувала тим, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 01.08.2025 приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Спірідович А.М., на праві спільної часткової власності належить 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 . Дану частину квартири позивач отримала у спадок по заповіту після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , яка була власником 1/2 частини квартири на підставі договору купівлі-продажу від 20.07.2007, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Прокопом О.Е. Інша частина квартири належить ОСОБА_2 . 
У вказаній квартирі тривалий час зареєстровані ОСОБА_2 та члени її сім`ї, а саме повнолітній на даний час син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак останні не сплачують комунальні послуги. З 2013 року ОСОБА_2 та члени її сім`ї не проживають у квартирі, але з реєстрації не знялися і продовжують не сплачувати комунальні послуги.
Позивач зазначає, що через те, що ОСОБА_2 та члени її сім`ї самоусунулися від сплати комунальних послуг, колишній співвласник квартири і особа, на яку відкритий особовий рахунок, ОСОБА_5 , багато років була вимушена самостійно нести всі витрати за комунальні послуги. Вона в повному обсязі самостійно сплачувала ті послуги, які нею використовувались і додатково вимушена була повністю сплачувати послуги, які нараховувалися з урахуванням площі приміщення та кількості зареєстрованих осіб, і які повинні були ділитися між співвласниками і зареєстрованими особами, а також з неї стягувались кошти заборгованості зі сплати комунальних послуг в межах примусового виконання судових рішень.
Колишній співвласник квартири і особа, на яку відкритий особовий рахунок, ОСОБА_5 , здійснювала дії щодо встановлення порядку користування житлом та розподілу особових рахунків. Однак, в задоволенні її заяв відповідними органами було відмовлено.
На сьогоднішній день позивач ОСОБА_1 як співвласник з часу смерті ОСОБА_5 оплачує комунальні послуги за свою частку квартири, однак, як вона зазначає, ОСОБА_2 та члени її сім`ї продовжують накопичувати заборгованість, досягти домовленості щодо порушеного питання в досудовому порядку не вдалося.
Позивач вказує, що вона пенсіонер, інвалід 2 групи, єдиним її доходом є невелика пенсія. Також вона позбавлена можливості вирішити питання встановлення порядку користування та поділу особових рахунків в добровільному порядку. На її звернення до ТОВ «Керуюча компанія «Будсервіс», КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, ПрАТ «Кременчукгаз», КП «Кременчуцьке комунальне автотранспортне підприємство 1628» щодо розподілу особових рахунків було відмовлено.
За викладених вище обставин позивач вимушена порушити питання встановлення порядку спільного користування квартирою з урахуванням розміру часток співвласників, а також щодо розподілу особових рахунків, у зв`язку із чим і вимушена звернутись до суду з даним позовом.
Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука від 13.01.2026 відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука від 24.02.2026 задоволено клопотання представника позивача, витребувано докази.
Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука від 03.04.2026 підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, її представник – адвокат Цвик М.В. надала до суду заяву, згідно якої просила суд розглянути справу без участі сторони позивача та вказала, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи, пояснень щодо причин неявки суду не наддала, відзив не надала. 
Представник відповідача, ТОВ «КК «Будсервіс», в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та міце розгляду справи, згідно змісту наданої суду заяви, просив суд розглянути справу без участі відповідача та вказав, що при вирішенні спору покладається на розсуд суду, заперечень проти задоволення позову не має.
Представник відповідача, КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та міце розгляду справи, згідно змісту наданої суду заяви, просив розглядати справу без участі представника відповідача.
Представник відповідача, ПрАТ «Кременчукгаз», в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не надав суду пояснень про причини неявки.
Представник відповідача, КП «Кременчуцьке комунальне автотранспортне підприємство 1628», в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, згідно змісту поданої суду заяви, просив суд розглядати справу без участі представника відповідача.
Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, не надав суду пояснень про причини неявки.
Відповідно до частини 8 статті 178 Цивільного процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. 
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 280 Цивільного процесуального Кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, враховуючи клопотання представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Цвик М.В., клопотання представників відповідачів ТОВ «Керуюча компанія «Будсервіс», КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, КП «Кременчуцьке комунальне автотранспортне підприємство 1628», суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності та відсутності відповідача ОСОБА_2 та представника відповідача ПрАТ «Кременчукгаз» на підставі наявних в матеріалах справи документів, оскільки останні належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи, ними не надано відзив. 
У зв`язку з неявкою сторін у судове засідання, на підставі частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши та оцінивши надані докази по справі, приходить до наступних висновків. 
Відповідно до частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із положеннями статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.  Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до положень статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 
Відповідно до статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 01.08.2025 приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Спірідовичем А.М., та зареєстрованого в реєстрі за номером 1218, витягу з Державного реєстру речових прав за номером 437786619 від 01.08.2025, ОСОБА_1 належить частка квартири за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 45,74 кв.м., житловою площею 21,4 кв.м., що розташована на другому поверсі та складається з 2-х кімнат.
З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, 
Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за номером інформаційної довідки 451497968 від 11.11.2025 вбачається, що власником іншої частки квартири за адресою: АДРЕСА_2 , є ОСОБА_2 .
Із відповіді №2232648 від 13.01.2026 з Єдиного державного днем графічного реєстру, повідомлення Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області за вих..№01-22/1597 від 04.03.2026, копії паспорту НОМЕР_1 , виданого 30.07.2002 Крюківським РВУ МВС України в Полтавській області вбачається, що у квартирі за вказаною вище адресою зареєстровані: позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , діти останньої (згідно змісту повних витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00057013448 від 10.03.2026 та №00057012499 від 10.03.2026) – третя особа ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно із положеннями частин 1, 2 статті 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Відповідно до частин 1, 2 статті 355 Цивільного кодексу України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.
Згідно частини 1 статті 356 Цивільного кодексу України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Відповідно до досліджених в судовому засіданні письмових доказів, суд вважає доведеним той факт, що квартира АДРЕСА_1 , належить на праві спільної часткової власності, а саме позивачу ОСОБА_1 належить 1/2 частини спірної квартири, відповідачу ОСОБА_2 належить 1/2 частина спірної квартири. 
Згідно статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Конституцією України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,до якої України приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Тобто, зазначеними вище положеннями чинного законодавства встановлено принцип права власності як абсолютного права, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, окрім випадків, передбачених законом.
Згідно статті 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно зі статтею 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні.
Згідно зі статтею 358 Цивільного кодексу України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Зі змісту наведених норм слідує, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою, але при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном, такий порядок користування може встановити суд.
В пункті 14 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22.12.1995 зазначено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.
Пункт 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» №7 від 04.10.1991 визначає, що якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. 
Таким чином, потрібно розмежовувати порядок поділу спільної власності з метою припинення такого її режиму і порядок встановлення користування спільним майном.
У даному випадку спірні правовідносини стосуються не поділу квартири, а встановлення порядку спільного користування нею. 
При встановленні порядку користування майном кожному зі співвласників передається в користування конкретна його частина з урахуванням його частки в праві спільної власності. Разом з тим виділені в користування приміщення можуть бути і неізольовані, і не завжди точно відповідати належним співвласникам часткам, оскільки встановлення порядку користування майном не припиняє право спільної часткової власності на це майно.
Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18.12.2020 у справі №753/13373/18, від 25.02.2021 у справі №761/36267/16-ц та від 07.02.2022 у справі №182/3348/19.
В судовому засіданні встановлено, що співвласник ОСОБА_1 бажає визначити порядок користування приміщенням квартири із конкретним визначенням приміщень квартири.
Як вбачається з матеріалів справи, на адресу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позивачем ОСОБА_1 було направлено в письмовому вигляді пропозицію від 06.11.2025 щодо встановлення порядку користування квартирою АДРЕСА_1 , розподілу рахунків на оплату комунальних платежів та сплати заборгованості по комунальним платежам, яка залишилась без реагування.
Вирішуючи питання щодо встановлення порядку користування спірним майном - квартирою АДРЕСА_1 , а саме виділення окремих її приміщень в користування співвласників, суд виходить з наступного.
В пункті 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22.12.1995  роз`яснено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.
Таким чином, в даних спірних правовідносинах поділ квартири в натурі неможливий, оскільки сторонам неможливо виділити ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири.
Згідно роз`яснень, що викладені у пункті 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» №7 від 04.10.1991 із змінами, в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності; якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв`язку з цим стосовно до вимог положень Цивільного кодексу України ідеальних часток і присудженням грошової компенсації 
учаснику спільної власності, частка якого зменшилась.
Згідно пункту 6 зазначеної Постанови, якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також і між учасниками спільної сумісної власності.
Згідно позовної заяви, позивач просить встановити порядок користування квартирою, відповідно до якого виділити у користування ОСОБА_1 кімнату площею 11,1 кв.м. та кладову площею 1,9 кв.м., виділити у користування ОСОБА_2 кімнату площею 10,3 кв.м та балкон площею 0,64 кв.м, залишити у спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 коридор площею 6,2 кв.м, коридор площею 6,2 кв.м, санвузол площею 3,0 кв.м та кухню площею 6,4 кв.м.
Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явилась, відзив не надала, із зустрічним позовом про встановлення іншого порядку користування квартирою, ніж той, який просить у позовній заяві встановити позивач, не зверталась.
Враховуючи вищевикладене, встановлені обставини справи, аналізуючи запропонований позивачем варіант встановлення порядку користування квартирою, який є таким, що відповідає інтересам сторін та забезпечує їх право, визначене Цивільним Кодексом України як співвласників житла, оскільки за таких умов можливо дотриматися визначеного законом принципу рівності часток у праві спільної часткової власності співвласників житла та одночасно з цим забезпечити сторони ізольованими кімнатами, суд погоджується із запропонованим позивачем варіантом, у зв`язку із чим позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині підлягають задоволенню.
Щодо заявлених ОСОБА_1 позовних вимог в частині розподілу особових рахунків, суд виходить з наступного.
Згідно частини 4 статті 319 Цивільного кодексу України, власність зобов`язує. Відповідно до частини 1 статті 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 360 Цивільного кодексу України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та управління побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.
Пунктом 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах (частина 1 статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). При цьому, індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово- комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом (пункт 1 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).
Однак, факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не є підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 у справі № 712/8916/17 та постановах Верховного Суду від 26.09.2018 у справі № 750/12850/16-ц, від 06.11.2019 у справі № 642/2858/16, від 04.09.2022 у справі № 201/1807/21, від 07.11.2023 у справі № 643/17352/20, від 22.12.2023 у справі № 607/2611/22).
Отже, споживачі послуг зобов`язані сплачувати надані комунальні послуги незалежно від наявності відповідного договору.
Статтею 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга з управління багатоквартирним будинком; 2) комунальні послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.
Відповідно до пункту 10 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 №572 мешканці квартири, житлового приміщення у гуртожитку, в яких проживає два і більше співвласники, наймачі (орендарі) розподіляють за узгодженням загальні витрати на оплату житлово-комунальних та інших послуг.
За умови відсутності поквартирного (покімнатного) обліку та відсутності згоди між мешканцями квартири, житлового приміщення у гуртожитку щодо оплати житлово-комунальних та інших послуг плата розподіляється: за електроенергію при загальному лічильнику пропорційно потужності побутового електричного обладнання кожного співвласника, наймача (орендаря); за газ, водопостачання та водовідведення, освітлення підсобних приміщень за чисельністю зареєстрованих осіб, що проживають у квартирі, житловому приміщенні у гуртожитку; за послуги з централізованого опалення, з утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій за встановленими тарифами відповідно до опалювальної та загальної площі приміщення, яким користується власник, співвласник, наймач (орендар).
Пунктом 13 Правил передбачено, що спори, що виникають під час користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, розв`язуються шляхом проведення переговорів між учасниками спору або у судовому порядку. Питання поділу особового рахунку вирішується шляхом звернення особи з відповідною заявою та документами на підтвердження права власності на частину квартири до житлово-експлуатаційної організації.
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суд від 09.09.2020 у справі №751/1560/19 та від 04.03.2024 у справі №750/7250/22.
Аналізуючи вказані вище положення чинного законодавства, суд приходить до висновку, що незалежно від факту проживання/непроживання власників в квартирі, вони зобов`язані нести витрати по управлінню, утриманню та збереженню спільного майна у розумінні статті 360 Цивільного кодексу України.
З матеріалів справи вбачається, що з метою розподілу особового рахунку позивач зверталась до відповідачів із відповідними заявами, однак повідомленнями ТОВ «КК «Будсервіс» за вих.№ 580 від 20.11.2025 та вих..№01-03/819 від 01.12.2025, КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області за вих..№09-17-Ц-08/34 від 11.12.2025, КП «Кременчуцьке комунальне автотранспортне підприємство 1628» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області за вих..№01-06/1198 від 10.12.2025, ПрАТ «Кременчукгаз» за вих..№19/2760 від 09.12.2025, ОСОБА_1 відмовлено зокрема з підстав відсутності письмового нотаріального договору або рішення суду про встановлення порядку користування жилим приміщенням зазначеної квартири за адресою: АДРЕСА_2 .
Позивачем запропоновано наступний порядок розподілу особових рахунків: ОСОБА_1 виділити особовий рахунок на загальну площу 23,9 м2 = 13,00 НОМЕР_2 , де 10,9 м2 є 1/2 частиною площі, що перебуває в загальному користуванні, а 13,0 м2 – площа виділеної кімнати та кладової, а ОСОБА_2 - 21,2 м2 =10,3+10,9, де 10,9 м2 є 1/2 частиною площі, що перебуває в загальному користуванні, а 10,3 м2 – площа виділеної кімнати (площа балкону не враховується).
Суд вважає наявними правові підстави для розподілу особового рахунку між співвласниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно до наданої в користування площі квартири АДРЕСА_1 , у зв`язку із чим заявлені в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.
Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 2, 5, 10, 13, 76, 77, 81, 259, 263, 264, 265, 280, 281, 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд – 

УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ), Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Будсервіс» (ЄДРПОУ 35868931, адреса: Полтавська область, місто Кременчук, вулиця Велика Набережна, будинок 17), Комунального підприємства «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (ЄДРПОУ 31700972, адреса: Полтавська область, місто Кременчук, вулиця Софіївська, будинок 68), Приватного акціонерного товариства «Кременчукгаз» (ЄДРПОУ 03351734, адреса: Полтавська область, місто Кременчук, вулиця Героїв Маріуполя, будинок 46), Комунального підприємства «Кременчуцьке комунальне автотранспортне підприємство 1628» (ЄДРПОУ 03351898, адреса: Полтавська область, місто Кременчук, вулиця Левка Лук`яненка, будинок 48/75), третя особа: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , адреса: адреса: АДРЕСА_3 ), про встановлення порядку користування житловим приміщенням та поділ рахунків - задовольнити.
Встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 між співвласниками наступним чином.
Виділити у користування ОСОБА_1 кімнату площею 11,1 кв.м. та кладову площею 1,9 кв.м.
Виділити у користування ОСОБА_2 кімнату площею 10,3 кв.м та балкон площею 0,64 кв.м.
Залишити у спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 коридор площею 6,2 кв.м, коридор площею 6,2 кв.м, санвузол площею 3,0 кв.м, кухню площею 6,4 кв.м.
Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Будсервіс» розділити особовий рахунок для обліку нарахування оплат за комунальні послуги квартири АДРЕСА_1 з урахуванням встановленого порядку користування квартирою, на два окремих особових рахунки, виділивши ОСОБА_1 особовий рахунок на загальну площу 23,9 кв.м, а ОСОБА_2 виділивши особовий рахунок на загальну площу 21,2 кв.м.
Зобов`язати Комунальне підприємство «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області розділити особовий рахунок для обліку нарахування оплат за комунальні послуги та закріпити один особовий рахунок за квартирою АДРЕСА_1 на загальну опалювальну площу 23,59 кв.м за ОСОБА_1 , а другий особовий рахунок на загальну опалювальну площу 21,2 кв.м - за ОСОБА_2 .
Зобов`язати Приватне акціонерне тровариство «Кременчукгаз» розділити особовий рахунок для обліку нарахування оплат за комунальні послуги квартири АДРЕСА_1 на два окремих особових рахунка, з урахуванням встановленого порядку користування квартирою, виділивши ОСОБА_1 особовий рахунок на площу 23,59 кв.м, а ОСОБА_2 виділити особовий рахунок на площу 21,2 кв.м. та розділити оплату за комунальні послуги між двома особовими рахунками за чисельністю власників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та членів їх сім`ї, що зареєстровані у квартирі, а саме: особовий рахунок ОСОБА_1 - за однією особою, ОСОБА_2 - за трьома особами до дня зняття ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з реєстрації.
Зобов`язати Комунальне підприємство «Кременчуцьке комунальне автотранспортне підприємство 1628» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області закріпити один особовий рахунок за квартирою АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 , а другий особовий рахунок - за ОСОБА_2 , та розділити оплату за комунальні послуги між особовими рахунками за чисельністю власників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і членів їх сім`ї, що зареєстровані в квартирі, а саме особовий рахунок ОСОБА_1 за однією особою, ОСОБА_2 за трьома особами до дня зняття ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з реєстрації.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 

Суддя  Д.О. Зоріна