ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" квітня 2026 р. Справа№ 910/8823/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Андрієнка В.В.
суддів: Буравльова С.І. 
Шапрана В.В. 

секретар судового засідання - Король Д.А.
учасники справи:
від позивача : Корченюк А.В.;
від відповідача : не з`явився. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" 
на рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2025 (Повне рішення складено та підписано 15.12.2025)
та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 26.12.2025 (Повне додаткове рішення складено та підписано 26.12.2025)
у справі №910/8823/25 (суддя - В.С. Ломака)
та апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю - Фірма "Егаско-ЛТД"
на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 26.12.2025 (Повне додаткове рішення складено та підписано 26.12.2025)
у справі №910/8823/25 (суддя - В.С. Ломака)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю - Фірма "Егаско-ЛТД"
до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС"
про стягнення 709 700,85 грн

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю - Фірма "Егаско-ЛТД"(товариство) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" (компанія) грошових коштів у загальному розмірі 709 700,85 грн, з яких: 597 116,80 грн страхове відшкодування, 94 941,57 грн - пеня, 3 680,86 грн - 3 % річних, 13 961,62 грн - інфляційні втрати.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.12.2025 у справі №910/8823/25 позов задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКСна користь Товариства з обмеженою відповідальністю - Фірми "Егаско-ЛТД" 597 116 (п`ятсот дев`яносто сім тисяч сто шістнадцять) грн. 80 коп. страхового відшкодування, 94 941 (дев`яносто чотири тисячі дев`ятсот сорок одну) грн. 57 коп. пені, 3 680 (три тисячі шістсот вісімдесят) грн. 86 коп. 3 % річних, 12 601 (дванадцять тисяч шістсот одну) грн. 55 коп. інфляційних втрат, а також 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) грн. 09 коп. витрат по сплаті судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 26.12.2025 у справі №910/8823/25 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю - Фірма "Егаско-ЛТД" про відшкодування витрат на оплату професійної правничої допомоги задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю - Фірми "Егаско-ЛТД" 20 000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп. витрат на оплату професійної правничої допомоги. У задоволенні решти вимог заяви Товариства з обмеженою відповідальністю - Фірма "Егаско-ЛТД" про відшкодування витрат на оплату професійної правничої допомоги відмовлено.
Не погоджуючись з указаними рішенням, від Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС надійшла апеляційна скарга, у якій скаржник просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2025 та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 26.12.2025 у справі № 910/8823/25, та ухвалити нові, яким повністю відмовити у задоволенні позовних вимог.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що на думку апелянта, місцевим господарським судом необґрунтовано було задоволено позовні вимоги. За твердженням апелянта відсутні підстави для задоволення позовних вимог з огляду на повідомлення страховику неправдивої інформації про обставини настання заявлених пошкоджень транспортного засобу, невиконання страхувальником та водієм застрахованого автомобіля обов`язків щодо надання запитуваних страховиком документів та інформації, необхідних для проведення розслідування заявленої події та визначення обставин настання заявленого випадку, а також невиконання Товариством та водієм застрахованого транспортного засобу обов`язків щодо надання довіреності, необхідної для отримання інформації та документів стосовно заявленого випадку пошкодження автомобіля Maserati. Також апелянт стверджує про відсутність причинного зв`язку між заявленими позивачем пошкодженнями застрахованого транспортного засобу та діями учасника дорожньо-транспортної пригоди, а також зазначає про безпідставне нарахування пені.
Додаткове рішення відповідач оскаржує з підстав того, що місцевим господарським судом не було враховано співмірність витрат, оскільки, спір є не складним. 
03.02.2026 через систему «Електронний суд» позивачем було подано відзив на апеляційну скаргу у якому позивач просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення. 
Також від Товариства з обмеженою відповідальністю - Фірма "Егаско-ЛТД" надійшла апеляційна скарга в якій скаржник просить скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 26.12.2025 у справі № 910/8823/25 в частині незадоволених вимог заява про розподіл судових витрат, та ухвалити в цій частині нове, яким заяву про розподіл судових витрат задовольнити в повному обсязі.
Вимоги апеляційної скарги позивача обґрунтовані безпідставною відмовою у повному задоволенні місцевим господарським судом його заяви про розподіл судових витрат.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.01.2026 відкрите апеляційне провадження за апеляційними скаргами Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" та Товариства з обмеженою відповідальністю - Фірма "Егаско-ЛТД" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2025 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 26.12.2025 у справі №910/8823/25, об`єднано апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2025 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 26.12.2025 та Товариства з обмеженою відповідальністю - Фірма "Егаско-ЛТД" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 26.12.2025 у справі №910/8823/25 в одне апеляційне провадження. розгляд апеляційних скарг призначено на 12.02.2026. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2026 призначено до розгляду справу № 910/8823/25 за апеляційними скаргами Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" та Товариства з обмеженою відповідальністю - Фірма "Егаско-ЛТД" на 18.03.2026.
Протокольною ухвалою від 18.03.2026 оголошено перерву у судовому засіданні до 15.04.2026.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Колегія суддів встановила, що 27.05.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ГРАНД АВТОМОТІВ УКРАЇНА" (продавець) та Товариством (покупець) був укладений договір № 264289-В00005 купівлі-продажу автомобіля на умовах 100 % передоплати, за умовами якого покупець зобов`язався оплатити, а продавець - передати у власність покупця автомобіль, що знаходиться на складі продавця, а саме: Maserati Grecale Modena Hybrid 2.0 AWD 8AT, M182 3EAA221C5, номер кузова: ZN6PMDBA0R7454457, 2024 року випуску вартістю 3 855 789,00 грн. (з ПДВ).
З матеріалів справи вбачається, що означений автомобіль був придбаний та оплачений позивачем частково в кредит відповідно до укладеного між Товариством та Акціонерним товариством "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" договору про надання банківських послуг від 13.06.2024 року № 802-СМБ, за яким вказана фінансова установа надала позивачу цільовий кредит у розмірі 2 314 600,00 грн.
За умовами укладеного між Товариством та Акціонерним товариством "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" договору застави від 13.06.2024 року № ДЗ-802-СМБ цей транспортний засіб був переданий банку в заставу до припинення всіх боргових зобов`язань Товариства за договором про надання банківських послуг від 13.06.2024 року № 802-СМБ.
16.06.2025 року позивач у повному обсязі погасив наявні у нього грошові зобов`язання перед Акціонерним товариством "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" за договором про надання банківських послуг від 13.06.2024 року № 802-СМБ, що підтверджується довідкою кредитодавця від 14.07.2025 року № 16 301-12-3172 про повне погашення Договору про надання банківських послуг № 802-СМБ від 13.06.2024 року.
13.06.2024 року між Компанією (страховик) та Товариством (страхувальник) був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту "Все включено" № 0125Га4в (далі - Договір), предметом якого є майнові інтереси страхувальника (вигодонабувача (яким на час укладення Договору було Акціонерне товариство "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК")), що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом - легковим автомобілем Maserati Grecale Modena, 2024 року випуску, та іншим майном, вказаним у розділах 5 та 6 цього Договору.
Вказаний правочин підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений відбитками печаток цих юридичних осіб.
Пунктами 7, 8 Договору встановлено, що особами, допущеними до керування, є усі особи, які мають право керувати транспортним засобом на законних підставах; до керування транспортним засобом допущені особи віком до 23-х років (умови застосовуються у випадку, коли застрахованим транспортним засобом є легковий автомобіль).
До страхових ризиків (страхових випадків) віднесено збитки внаслідок ДТП, а страхова сума встановлена у розмірі 3 855 789,00 грн.
За умовами пункту 13 Договору територією страхування є Україна (крім території Автономної Республіки Крим, м. Севастополь), країни Європи, СНД, республіка Грузія, крім територій, на яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження на момент настання події, що має ознаки страхового випадку.
Строк дії Договору: з 13.06.2024 року по 12.06.2025 року.
25.07.2024 року близько 11 год. 50 хв. у місті Вінниця на вулиці Гонти, 56А сталась дорожньо-транспортна пригода за участі водія застрахованого транспортного засобу Maserati Grecale Modena, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN (номер кузова, шасі, рами) НОМЕР_2 , ОСОБА_1 (працівника позивача), який при виїзді з парковки в будівлі ангару (за адресою: АДРЕСА_1 ) не впорався з керуванням та здійснив наїзд на перешкоду - редуктор, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження.
Після настання ДТП страхувальник викликав на місце пригоди працівників поліції для фіксування цієї події, а також повідомив Компанію про настання страхового випадку, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією заяви від 25.07.2024 року про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу .
Звернення страхувальника 25.07.2024 року об 11:57 год. на телефонний номер екстреної комунікації "102" також підтверджується, зокрема, листом начальника ГУНП у Вінницькій області від 15.08.2024 року № 5812-2024 (т. 2, а.с. 89-90), за змістом якого означене звернення було зареєстроване в електронному журналі Єдиного обліку заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення, інші правопорушення та події Управління патрульної поліції у Вінницькій області за № 7535 від 25.07.2024 року. За результатами реагування на повідомлення І. Пустовіта (керівника Товариства) нарядом Управління патрульної поліції подано відповідний електронний рапорт такого змісту: "Прибувши на місце виклику: м. Вінниця, вул. Гонти, 94А, було виявлено водія ОСОБА_2 , який перебував на місці події. З`ясувавши усі обставини події встановлено, що водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем Maserati Grecale Trofeo, д.н.з. НОМЕР_1 , під час руху здійснив наїзд на перешкоду, а саме редуктор, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження. Водій від госпіталізації відмовився". Відносно водія ОСОБА_1 складено адміністративний протокол за статтею 124 КУпАП, а матеріали перевірки сформовано в адміністративну справу та направлено до Вінницького міського суду за вих. 27004 від 29.07.2024 року.
При повідомленні Компанії про страховий випадок її працівник вказав про необхідність виготовлення фотографій з місця пригоди та пошкодженого транспортного засобу, а також запевнив про можливість пересування транспортного засобу та доставлення його до сервісного центру для встановлення пошкоджень і визначення вартості відновлювального ремонту. Крім цього, працівники Компанії повідомили позивача про відсутність необхідності огляду аварійним комісаром місця пригоди.
Після настання страхової події пошкоджений автомобіль був доставлений на обране Компанією СТО - Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОСАМІТ НА СТОЛИЧНОМУ УКРАВТО".
За твердженням позивача, до нього зателефонували представники Компанії та повідомили про необхідність огляду місця події. Враховуючи наведене звернення, Товариство на виконання умов Договору допустило аварійного комісара відповідача на місце події, де останній мав можливість самостійно провести огляд місця події та встановити обставини настання страхового випадку.
Постановою від 13.08.2024 року в справі № 127/25458/24 (провадження № 3/127/6232/24) Вінницький міський суд Вінницької області закрив провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 124 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
У позовній заяві Товариство вказувало, що воно неодноразово надавало страховику всі наявні у позивача та запитувані Компанією документи та відомості, необхідні для з`ясування причин та обставин страхової події, яка трапилася 25.07.2024 року із застрахованим автомобілем Maserati, д.н.з. НОМЕР_1 . 
Страхувальник жодним чином не перешкоджав Компанії у розслідуванні страхового інциденту від 25.07.2024 року та належним чином виконував свої обов`язки за Договором. При цьому, усі необхідні документи та інформація щодо обставин страхової події, що сталася від 25.07.2024 року, були наявні у страховика.
В подальшому позивач самостійно за власний рахунок здійснив ремонт пошкодженого транспортного засобу ТЗ Maserati Grecale Modena. Відповідно до Акту наданих послуг від 23.01.2025 року № 2025000108 Товариство з обмеженою відповідальністю "АВТОСАМІТ НА СТОЛИЧНОМУ УКРАВТО" (обране Компанією СТО) здійснило ремонт цього транспортного засобу, а вартість такого ремонту склала 597 116,80 грн. (з урахуванням ПДВ).
Платіжними інструкціями від 13.09.2024 року № 754 на суму 478 042,90 грн. та від 21.01.2025 року № 64 на суму 119 073,90 грн. Товариство оплатило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОСАМІТ НА СТОЛИЧНОМУ УКРАВТО" вартість відновлювального ремонту автомобіля Maserati у розмірі 597116,80 грн.
Спір у даній справі виник у зв`язку з тим, що листом від 01.05.2025 року № 5818/12цв Компанія повідомила позивача про відсутність правових підстав для здійснення виплати та відмовила у сплаті страхового відшкодування щодо випадку, який стався 25.07.2024 року з автомобілем Maserati, з чим не погодився позивач та просив суд стягнути з відповідача на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 597 116,80 грн, 94 941,57 грн пені, 3 680,86 грн 3 % річних та 13 961,62 грн інфляційних втрат, нарахованих внаслідок несвоєчасної виплати спірного страхового відшкодування.
Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
В силу положень статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з положеннями статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 204 Цивільного кодексу України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.
Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за цим договором, повинні здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.
Схожих висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах: від 14.11.2018 року в справі № 2-1383/2010, від 21.03.2018 року в справі № 760/14438/15-ц, від 06.02.2019 року в справі № 554/5323/14, від 19.06.2019 року в справі № 643/17966/14-ц та об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 19.03.2021 року в справі № 904/2073/19.
Відповідно до пункту 69 частини 1 статті 1 Закону України "Про страхування" страхування - правовідносини щодо захисту страхових інтересів фізичних та юридичних осіб (страховий захист) при страхуванні ризиків, пов`язаних з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням, з володінням, користуванням і розпорядженням майном, з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі, у разі настання страхових випадків, визначених договором страхування, за рахунок коштів фондів, що формуються шляхом сплати страхувальниками страхових премій (платежів, внесків), доходів від розміщення коштів таких фондів та інших доходів страховика, отриманих згідно із законодавством.
Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, ризик виникнення якої застрахований, з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування або відповідно до законодавства (пункт 59 частини 1 статті 1 Закону України "Про страхування").
Частинами 1, 4 статті 89 Закону України "Про страхування" встановлено, що загальні умови страхового продукту визначаються на підставі внутрішньої політики з андеррайтингу та внутрішньої політики з розроблення та впровадження страхових продуктів, розроблених та затверджених страховиком відповідно до вимог до розроблення таких політик, встановлених нормативно-правовими актами Регулятора.
Страховик зобов`язаний розміщувати та зберігати на своєму веб-сайті у відкритому доступі всі редакції загальних умов страхового продукту із зазначенням строку їх дії у порядку та протягом строку, встановлених нормативно-правовими актами Регулятора.
Страхування здійснюється на підставі договору страхування, який укладається відповідно до загальних умов страхового продукту, якщо інше не визначено законодавством України.
Загальні умови страхового продукту включають:
1) визначення понять і термінів, що вживаються в договорі страхування;
2) умови страхового покриття за договором страхування;
3) права та обов`язки сторін, відповідальність за невиконання та/або неналежне виконання умов договору;
4) порядок внесення змін, дострокового припинення чи розірвання договору, їх правові наслідки;
5) порядок відмови від договору страхування;
6) порядок дій у разі настання події, що має ознаки страхового випадку;
7) порядок розрахунку та умови здійснення страхових виплат;
8) підстави відмови у страховій виплаті;
9) порядок укладення договору страхування;
10) винятки із страхових випадків та обмеження страхування;
11) порядок вирішення спорів;
12) контактні дані для звернення у разі настання події, що має ознаки страхового випадку.
Предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України.
Згідно з частиною 7 статті 93 Закону України "Про страхування" перелік страхових випадків визначається в договорі страхування за згодою сторін, якщо інше не передбачено законодавством.
Умовами статті 92 Закону України "Про страхування" встановлено, що страховик за договором страхування зобов`язаний:
1) у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором або законом строк;
2) у разі настання страхового випадку відшкодувати витрати, понесені страхувальником для запобігання настанню страхового випадку та зменшення наслідків страхового випадку, якщо це передбачено умовами договору страхування;
3) забезпечувати збереження інформації, що становить таємницю страхування, з урахуванням вимог цього Закону.
Договором страхування або законом можуть бути передбачені також інші обов`язки страховика.
Відповідно до пункту 20.1 Договору страховик бере на себе зобов`язання компенсувати страхувальнику прямі збитки, які є наслідком настання певних подій за страховими ризиками, що наведені у пункті 20.2 цього Договору, які носять ознаки ймовірності та випадковості, а також зобов`язується компенсувати понесені страхувальником додаткові витрати згідно з пунктом 29.8 та пунктом 29.9 Договору в результаті настання страхового випадку.
Пунктом 20.2 Договору визначено, що до страхових ризиків належать, зокрема, збитки внаслідок ДТП - будь-яке пошкодження або знищення ТЗ, його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП.
Згідно з пунктом 22.1 Договору страховик зобов`язаний:
- ознайомити страхувальника з умовами страхування та Правилами (пункт 22.1.1);
- протягом двох робочих днів, як тільки йому стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасної виплати страхового відшкодування (пункт 22.1.2);
- при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування в порядку та в строк згідно з розділом 25 Договору (пункт 22.1.3);
- при відмові у виплаті страхового відшкодування протягом 5-ти робочих днів з дня складання страхового акта письмово повідомити страхувальнику та вигодонабувачу причини відмови, але в будь якому разі не пізніше 15-ти робочих днів з моменту отримання всіх необхідних документів та/або інформації, згідно з розділом 24 Договору (пункт 22.1.4);
- відшкодувати витрати, понесені страхувальником при настанні страхового випадку на рятування застрахованого ТЗ в межах, передбачених у пункті 29.8 Договору, та/або надати послуги з транспортування (буксирування) пошкодженого ТЗ згідно з умовами пункту 29.9 Договору (пункт 22.1.5);
- за заявою страхувальника у разі здійснення ним заходів, що зменшили страховий ризик, або збільшення дійсної вартості застрахованого Т3, переукласти з ним Договір, або укласти додаткову угоду (адендум) за письмовим погодженням з вигодонабувачем (пункт 22.1.6);
- тримати в таємниці відомості про страхувальника та його майновий стан, за винятком випадків, передбачених законодавством України та умовами цього Договору (пункт 22.1.7);
- письмово повідомити вигодонабувача та страхувальника про необхідність сплати страхового платежу у встановлений Договором строк не пізніше як за 10 (десять) календарних днів до строку сплати, який визначено у розділі 12 Договору (пункт 22.1.8);
- письмово повідомити вигодонабувача про будь-яке порушення страхувальниками умов Договору протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту виявлення такого порушення (пункт 22.1.9);
- погоджувати порядок сплати страхового відшкодування за Договором згідно з умовами пункту 25.14 Договору (пункт 22.1.10);
- направляти на адресу вигодонабувача копії усіх документів (у тому числі листів, заяв, повідомлень тощо), які направляються ним страхувальнику на виконання або у зв`язку з цим Договором, одночасно з направленням такого документа страхувальнику (пункт 22.1.11).
Положеннями пункту 22.4 Договору визначено, що страхувальник має право:
- при настанні страхового випадку одержати від страховика страхове відшкодування, згідно з умовами Договору (пункт 22.4.1);
- достроково припинити дію Договору згідно з розділом 27 Договору (пункт 22.4.2);
- у разі відмови страховика виплатити страхове відшкодування, вимагати від страховика письмового обґрунтування підстав такої відмови (пункт 22.4.3);
- у разі, якщо страхувальник не згодний з встановленим страховиком розміром збитків, завданих страховою подією, за свій рахунок залучити експерта для проведення незалежної експертизи (пункт 22.4.4);
- у разі втрати Договору звернутися до страховика з письмовою заявою про видачу дублікату (пункт 22.4.5).
Розділом 23 Договору визначено наступні дії страхувальника, які останній зобов`язаний вчинити в разі настання передбаченої у пункті 20.2 Договору події - страхового випадку (події, що має ознаки страхового випадку):
- вживати заходи щодо рятування Т3 та зменшення завданих збитків (пункт 23.1.1;
- негайно, як тільки стане про таке відомо, повідомити про настання події відповідні Компетентні органи, а також викликати їх на місце події (пункт 23.1.2;
- протягом 3-х робочих днів з моменту, як стало відомо про настання події, сповістити про це страховика шляхом надання Повідомлення про настання події, що має ознаки страхового випадку (далі - Повідомлення про подію - пункт 24.1.1 Договору). Якщо виконання вказаних вимог було неможливим, страхувальник повинен довести це документально (пункт 23.1.3);
- вживати заходи щодо збереження слідів події (пункт 23.1.4);
- при ДТП діяти відповідно до пунктів 2.10, 2.11 Правил дорожнього руху (далі - ПДР) (пункт 23.1.5);
- при ДТП пройти огляд на стан сп`яніння за вимогою працівника поліції або іншої уповноваженої особи в порядку, передбаченому чинним законодавством України (пункт 23.1.6);
- без письмової згоди страховика не давати обіцянок та не приймати пропозицій щодо відшкодування завданих збитків (пункт 23.1.7);
- надати представнику страховика можливість провести огляд пошкодженого Т3 та скласти Акт огляду Т3, крім випадків його викрадення (пункт 23.1.8);
- без дозволу страховика, який надається після складання Акта огляду ТЗ, не проводити ніяких робіт щодо відновлення та зміни стану Т3, крім заходів, необхідних для транспортування, рятування (у тому числі людей і тварин) чи запобігання надзвичайних ситуацій (пункт 23.1.9);
- надати страховику можливість провести розслідування обставин страхової події, надати йому докладну та достовірну інформацію (в тому числі таку, яка є комерційною таємницею), що стосується цього питання (пункт 23.1.10).
У свою чергу, розділом 24 Договору передбачений перелік документів та/або інформації, які підтверджують настання страхового випадку та розмірів збитків. Так, відповідно до пункту 24.1 Договору для підтвердження настання страхового випадку та визначення розміру завданих збитків страхувальник зобов`язаний надати страховику таку інформацію та/або документи:
24.1.1 повідомлення про подію;
24.1.2 заяву на виплату страхового відшкодування за формою, встановленою страховиком. Заява на виплату страхового відшкодування підписується страхувальником під час звернення до страховика (його представника). До Заяви на виплату страхового відшкодування додаються такі документи:
24.1.2.1 договір;
24.1.2.2 у разі настання події за ризиком Збитки внаслідок ДТП:
- копію посвідчення водія, що керував Т3;
- копії/фотокопії адміністративних протоколів, складених працівниками поліції на учасників події;
- повідомлення про ДТП встановленого зразка (Європротокол), виключно у випадках, передбачених пунктом 24.6 Договору;
24.1.2.5 документи, що засвідчують особу одержувача страхового відшкодування або підтверджують правонаслідування особи, що звернулася за виплатою страхового відшкодування (довіреність, свідоцтво про право на спадщину тощо);
24.1.2.6 копію та оригінал свідоцтва про реєстрацію ТЗ (інші правовстановлюючі документи на Т3 за вимогою страховика);
24.1.2.7 документи, які підтверджують понесені страхувальником додаткові витрати згідно з пунктом 29.8 і пунктом 29.9 Договору, а саме: чеки, прибутковий касовий ордер, квитанції, акт виконаних робіт (за наявності).
Відповідно до пункту 24.2 Договору розмір завданих збитків визначається страховиком на підставі:
- документа, де визначено перелік знищених, пошкоджених або викрадених складових частин чи в цілому об`єкта страхування (дефектної відомості, автотоварознавчої експертизи, Акта огляду Т3);
- документа, складеного компетентними органами, про обставини, час, місце страхового випадку із зазначенням знищеного, пошкодженого або викраденого об`єкта страхування чи його частин;
- документа, що містить розрахунок розміру витрат на компенсацію скоєних збитків (кошторис, калькуляція СТО, автотоварознавча експертиза тощо).
Згідно з пунктом 24.3 Договору, окрім перелічених у пункті 24.1 цього Договору документів та/або інформації, страховик має право письмово звернутися із запитом до страхувальника (вигодонабувача, відповідних компетентних органів) щодо надання інших документів та/або інформації щодо причин та обставин страхової події, особи та реквізитів для сплати страхового відшкодування, якщо відсутність цих документів у страховика робить для нього неможливим (або вкрай важким) визначення обставин страхової події чи розміру збитків. Обов`язок довести необхідність запиту цих документів при вирішенні суперечки у суді несе страховик.
Розділом 25 Договору передбачено порядок та умови виплати страхового відшкодування.
Так, за умовами пункту 25.1. Договору страхове відшкодування виплачується страховиком згідно з Договором на підставі повідомлення про подію, письмової заяви страхувальника на виплату страхового відшкодування (його правонаступника, вигодонабувача), страхового акта, який складається страховиком, та листа вигодонабувача про особу, якій належить виплатити страхове відшкодування (страхувальник, вигодонабувач або СТО, що обирається відповідно до умов виплати страхового відшкодування згідно з розділом 15 Договору).
Страхове відшкодування сплачується Страхувальнику тільки після того, як повністю будуть встановлені причини та розмір збитку. Страхувальник зобов`язаний надати Страховику усі необхідні документи та/або інформацію, що підтверджують причини та розмір збитку, перелік яких наведено в розділі 24 Договору. Ненадання вказаних документів та/або інформації дає страховику право відмовити у виплаті відшкодування як в цілому, так і в частині збитку, не підтвердженій такими документами та/або інформацією (пункт 25.2 Договору).
Страховик повинен скласти страховий акт протягом 7 (семи) робочих днів, починаючи з моменту отримання повідомлення про подію, письмової заяви на виплату страхового відшкодування та інших документів та/або інформації згідно з розділом 24 Договору. Вказаний строк може збільшуватися відповідно до пункту 25.13 Договору (пункт 25.3)
При пошкодженні ТЗ внаслідок страхового випадку розмір збитків визначається шляхом складання кошторису вартості відновлення ТЗ (Кошторису збитків), в який включається вартість запасних частин, деталей, обладнання та матеріалів, що підлягають заміні, без урахування експлуатаційного зносу, а також вартість ремонтних робіт. Кошторис збитків складається страховиком, виходячи з відновлення пошкодженого ТЗ на базі СТО на підставі рахунків з СТО (згідно з умовами пункту 25.11 Договору). Вартість частин та деталей береться в розрахунок Кошторису збитків за умови, що вони шляхом ремонту не можуть бути приведені в стан, придатний для подальшого використання, або витрати на такий ремонт перевищують витрати по їх заміні на нові (пункт 25.10 Договору).
За змістом пункту 25.11 Договору при пошкодженні ТЗ розмір страхового відшкодування дорівнює розміру збитків, визначених в Кошторисі збитків, за вирахуванням встановленої у розділі 10 Договору франшизи по відповідному ризику. При цьому розмір збитків визначається з урахуванням наведених нижче і зазначених у розділі 15 Договору умов: «На базі СТО за вибором Страховика» - при розрахунку розміру страхового відшкодування в Кошторис збитків включається вартість запасних частин, деталей, обладнання, матеріалів та ремонтних робіт, що визначається виключно виходячи з відновлення пошкодженого Т3 на базі СТО за вибором страховика. При цьому, якщо період часу з 01 січня року випуску ТЗ, вказаного в свідоцтві про реєстрацію ТЗ (тимчасовому реєстраційному талоні), до дати настання страхового випадку не перевищує 48 (сорок вісім) місяців, то відновлювальний ремонт такого ТЗ здійснюється на базі авторизованої СТО, обраної страховиком. Страховик гарантує якість ремонту на вибраній ним СТО, а саме: зобов`язується за обґрунтованими претензіями страхувальника відшкодувати витрати, пов`язані з усуненням дефектів внаслідок неякісного ремонту, здійсненого в межах суми виплаченого страхового відшкодування.
До суми страхового відшкодування, визначеного згідно з пунктом 25.11 цього Договору, також включаються додаткові витрати страхувальника згідно з пунктом 29.8 та пунктом 29.9 Договору (у разі їх наявності та документального підтвердження).
Пунктами 25.12-25.16 Договору передбачено, що у випадку виникнення суперечок між сторонами про причини та розмір збитку (витрат на відновлення Т3), кожна зі сторін має право вимагати проведення незалежної експертизи. Експертиза здійснюється за рахунок сторони, яка вимагала її проведення. Страховик приймає на себе частину витрат по експертизі, що відповідає співвідношенню суми, у виплаті якої було раніше відмовлено, і суми відшкодування, сплаченої після проведення експертизи.
Страховик має право відкласти складання страхового акта у випадку:
- якщо у нього є сумніви в правомірності вимог на одержання страхувальником страхового відшкодування - до того часу, поки не будуть представлені необхідні докази, але не більше ніж на 2 (два) місяці з дня отримання від страхувальника Заяви на виплату страхового відшкодування, та інших документів та/або інформації, передбачених розділом 24 Договору;
- якщо відповідними компетентними органами відносно страхувальника почате кримінальне провадження щодо настання страхової події і ведеться розслідування обставин, які призвели до збитку - до закінчення розслідування, але не більше, ніж на два місяці з дня отримання від страхувальника заяви на виплату страхового відшкодування та інших документів та/або інформації, передбачених розділом 24 Договору;
- якщо обсяг і характер пошкоджень ТЗ не відповідають причинам і обставинам страхового випадку або існують суперечки між страховиком та страхувальником щодо суми збитків (страхового відшкодування) - до з`ясування фактичних збитків та можливості виникнення пошкоджень за заявлених обставин, але не більше, ніж на два місяці з дня отримання від страхувальника заяви на виплату страхового відшкодування та інших документів та/або інформації, передбачених розділом 24 Договору;
- якщо страхувальник надав документи, які необхідні для прийняття рішення щодо виплати страхового відшкодування, які оформлені з порушенням діючих норм (відсутні номер, чи дата, наявність виправлень тощо), - до усунення порушень;
- страховик не має можливості здійснити огляд пошкодженого Т3 та/або провести власне розслідування причин та обставин настання події, що має ознаки страхового випадку, на місці такої події за незалежних від нього причин та обставин (наприклад, якщо на місці такої події існує небезпека для життя та/або здоров`я представників страховика тощо),
- до припинення таких причин та обставин.
При визнанні страховиком події страховим випадком, страхове відшкодування виплачується протягом 7 (семи) робочих днів з дня складання страхового акта. Виплата страхового відшкодування здійснюється страховиком особі, вказаній у листі вигодонабувача (пункт 25.1 Договору).
Страхове відшкодування сплачується шляхом перерахування на рахунок СТО, обраної відповідно до пункту 25.11 Договору, згідно з належним чином оформленими документами, наданими відповідними підприємствами, про витрати на компенсацію скоєних збитків (наряд-замовлення, рахунок, акт виконаних робіт тощо), якщо інше не погоджено між страховиком та вигодонабувачем. Вказані документи повинні містити повний перелік робіт, їх вартість, в також вартість запчастин та матеріалів, використаних під час ремонту.
Відповідно до пунктів 25.20, 25.22 Договору до страховика, що виплатив страхове відшкодування, переходить в межах виплаченої суми право вимоги, яке страхувальник (або інша особа, що одержала страхове відшкодування) мають до особи, відповідальної за завдані збитки. Примітка: право вимоги не пред`являється до осіб, які керували застрахованим ТЗ на законних підставах.
У випадку, коли страхове відшкодування сплачується страхувальнику шляхом перерахування на рахунок СТО, сума податку на додану вартість відшкодовується в складі страхового відшкодування, за умови, що СТО (організація, яка здійснила відновлювальний ремонт транспортного засобу (надала послуги та/або товари)) є платником вказаного податку. У випадку, коли страхове відшкодування сплачується вигодонабувачу, сума податку на додану вартість відшкодовується в складі страхового відшкодування за умови, що такий податок був включений в рахунок СТО (згідно з умовами пункту 25.11 Договору), на підставі якого визначався розмір збитку.
Статтею 102 Закону України "Про страхування" передбачено, що договором страхування визначається перелік документів, що підтверджують факт та обставини настання страхового випадку і розмір заподіяної шкоди (збитку), а також форма, спосіб та порядок подання таких документів, якщо інше не передбачено законодавством України.
Обов`язок підтвердження факту настання події, яка може бути визнана страховим випадком за договором страхування, покладається на страхувальника або іншу особу, визначену договором страхування.
У разі настання події, що має ознаки страхового випадку, страховик зобов`язаний встановити факт, причини та обставини такої події та прийняти з урахуванням умов договору страхування рішення про визнання або невизнання випадку страховим.
Здійснення страхової виплати проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених договором страхування) і рішення страховика про визнання випадку страховим та здійснення страхової виплати (страхового акта).
У разі визнання випадку страховим страховик здійснює страхову виплату страхувальнику (іншій особі, визначеній договором страхування або законодавством) відповідно до умов договору страхування або законодавства.
Страховик має право звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій у порядку, визначеному статтями 103 та 113 цього Закону.
Порядок визначення розміру страхової виплати та строки її здійснення визначаються договором страхування або законодавством.
У разі нездійснення страховиком страхової виплати відповідно до умов договору страхування або законодавства страховик зобов`язаний сплатити неустойку (штраф, пеню) в розмірі, встановленому договором страхування або законом.
Розмір страхової виплати не може перевищувати обсяг зобов`язань страховика, визначених договором страхування або відповідно до законодавства.
Страхові виплати за договорами страхування, об`єктом страхування за якими є життя, здоров`я, працездатність та/або пенсійне забезпечення, здійснюються незалежно від суми, яку має отримати застрахована особа за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням та соціальним забезпеченням, чи страхової виплати за іншими договорами страхування або сум, отриманих від інших осіб як відшкодування збитків.
Згідно з частинами 1-3 статтею 104 Закону України "Про страхування" порядок прийняття страховиком рішення про відмову у здійсненні страхової виплати визначається в договорі страхування або законодавством України.
У разі прийняття рішення про відмову у здійсненні страхової виплати страховик зобов`язаний протягом строку, передбаченого договором страхування або законодавством, повідомити страхувальника (іншу особу, яка відповідно до договору або законодавства має право на отримання страхової виплати) у письмовій формі про прийняте рішення з обґрунтуванням підстави відмови.
Підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат є:
1) навмисні дії страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, спрямовані на настання страхового випадку, крім дій, вчинених у стані крайньої необхідності або необхідної оборони, або випадків, визначених законом чи міжнародними звичаями;
2) вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного кримінального правопорушення, що призвело до настання страхового випадку;
3) подання страхувальником неправдивих відомостей про об`єкт страхування, обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику, або про факт настання страхового випадку;
4) одержання страхувальником повного відшкодування збитків від особи, яка їх заподіяла. Якщо збиток відшкодований частково, страхова виплата здійснюється з вирахуванням суми, отриманої від зазначеної особи як відшкодування збитків;
5) несвоєчасне повідомлення страхувальником (особою, визначеною у договорі страхування або законодавством) про настання страхового випадку без поважних причин або невиконання інших обов`язків, визначених договором страхування або законодавством, якщо це призвело до неможливості страховика встановити факт, причини та обставини настання страхового випадку або розмір заподіяної шкоди (збитків);
6) наявність обставин, які є винятками із страхових випадків та обмеженнями страхування, передбаченими договором страхування;
7) наявність інших підстав, встановлених законодавством, у тому числі для договорів страхування, обов`язковість укладення яких визначена законом.
Умовами договору страхування можуть передбачатися також інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить законодавству.
Отже, страховик та страхувальник як сторони договору страхування за взаємною згодою можуть самостійно визначати предмет договору страхування, права та обов`язки сторін, підстави для виплати/відмови у виплаті страхового відшкодування тощо.
Заперечуючи проти позову, Компанія посилалася, зокрема, на повідомлення Товариством страховику неправдивої інформації про обставини настання заявлених пошкоджень застрахованого автомобіля.
Так, відповідач вказував, що 25.07.2024 року до нього надійшло повідомлення про те, що 25.07.2024 року на вулиці Гонти, 56а у місті Вінниця за участі застрахованого автомобіля трапилася дорожньо-транспортна пригода - під час паркування водій автомобіля Maserati Grecale Modena ОСОБА_1 здійснив наїзд на редуктор.
Підпунктами 22.2.2 та 22.2.8 Договору на страхувальника покладено обов`язок виконувати всі умови цього правочину, а також ознайомити осіб, допущених до керування застрахованим транспортним засобом у встановленому законом порядку та осію, які мають право надати повідомлення про подію, що має ознаки страхового випадку, з умовами Договору та Правил.
У свою чергу, за умовами пункту 22.3 Договору страховик має право:
- перевіряти достовірність повідомленої страхувальником інформації та наданих документів, а також виконання страхувальником умов Договору та Правил (підпункт 22.3.1);
- робити запити про відомості, пов`язані зі страховим випадком та належним виконанням страхувальником умов Договору та Правил до правоохоронних органів, банків, медичних закладів та інших підприємств, установ та організацій, що володіють інформацією про обставини страхового випадку, а також самостійно з`ясовувати причини та обставини страхового випадку (підпункт 22.3.3);
- визнати подію нестраховим випадком та/або відмовити у виплаті страхового відшкодування на підставі розділу 26 цього Договору (підпункт 22.3.4).
Відповідно до статті 103 Закону України "Про страхування" у разі необхідності страховик, об`єднання страховиків або уповноважені ними особи направляють запити про надання відомостей щодо події, що має ознаки страхового випадку, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, закладів охорони здоров`я, юридичних осіб, які володіють інформацією про обставини події, що має ознаки страхового випадку, а також можуть самостійно або із залученням у встановленому законодавством порядку інших осіб з`ясовувати причини, наслідки та обставини події, що має ознаки страхового випадку.
Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, заклади охорони здоров`я, юридичні особи, які володіють інформацією про обставини події, що має ознаки страхового випадку, зобов`язані в порядку, встановленому законом, надсилати страховикам, об`єднанням страховиків, уповноваженим ними особам відповіді на запити про надання відомостей та копій документів, пов`язаних із подією, що має ознаки страхового випадку, у тому числі дані, що містять інформацію з обмеженим доступом. При цьому страховик, об`єднання страховиків, а також їх керівники та/або їх посадові та уповноважені ними особи несуть передбачену законом адміністративну, кримінальну та цивільно-правову відповідальність за розголошення інформації з обмеженим доступом.
Інформація та відомості надаються на запит страховика, об`єднання страховиків, уповноважених ними осіб безоплатно протягом 30 календарних днів з дня надходження відповідного запиту.
Обов`язки страхувальника, вказані в пунктах 22.2, 23.1 цього Договору, за винятком підпункту 22.2.1 Договору, в однаковій мірі розповсюджуються на осіб, що допущені до керування застрахованим транспортним засобом на законних підставах. Порушення вказаними особами цих вимог тягне за собою ті самі наслідки, що і невиконання їх страхувальником (пункт 23.2 Договору).
Апелянт стверджує, що з метою перевірки можливості виникнення пошкоджень автомобіля Maserati Grecale Modena, за заявлених страхувальником обставин та відповідно до пункту 22.3 Договору, відповідач замовив проведення дослідження механізму та обставин утворення пошкоджень цього транспортного засобу в судового експерта ОСОБА_4 . На вирішення експерта було поставлено питання: чи спроможні з технічної точки зору пояснення водія ОСОБА_1 щодо обставин пошкодження 25.07.2024 року автомобіля Maserati Grecale Modena, р.н. НОМЕР_1 , що заявлені до Компанії?
У Висновку експерта від 17.09.2024 року № 10501230 за результатами транспортно-трасологічного експертного дослідження пошкоджень автомобіля Maserati Grecale Modena, НОМЕР_1 ОСОБА_4 вказав, що з наданих фотоматеріалів вбачається, що обставини події, заявлені водієм автомобіля Maserati, щодо утворення комплексу пошкоджень його автомобіля в результаті контактування із заявленим редуктором не знайшли свого відображення в парних відбитках слідосприймаючої поверхні та заявленого слідоутворюючого об`єкта. З наведених обставин експерт дійшов висновку про те, що повідомлені обставини контактування не можуть бути визнані спроможними з технічної точки зору. Відтак, у Висновку від 17.09.2024 року № 10501230 судовий експерт Чернявський Андрій Іванович зазначив, що обставини події щодо утворення комплексу пошкоджень автомобіля Maserati Grecale Modena, р/н НОМЕР_1 в результаті контактування із заявленим редуктором не можуть бути визнані спроможними з технічної точки зору з наведених у дослідницькій частині висновку причин.
Компанією до матеріалів справи у суді першої інстанції був долучений також складений 19.08.2025 року висновок судового експерта Чернявського Андрія Івановича № 10802250 за результатами судової транспортно-трасологічної експертизи пошкоджень автомобіля Maserati Grecale Modena р/н НОМЕР_1 .
Колегія суддів відзначає, що зміст та результати проведених досліджень, викладені у Висновку експерта від 17.09.2024 року № 10501230 та у Висновку експерта від 19.08.2025 року № 10802250, повністю дублюють один одного, не містять нових фактичних даних та ґрунтуються на тих самих матеріалах (за виключенням копії ухвали господарського суду міста Києва від l8.07.2025 року про відкриття провадження у справі № 910/8823/25, наданої експертові для складення висновку від 19.08.2025 року № 10802250). 
Відповідно до пункту 26.5 Договору страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування, якщо:
- страхувальник повідомив страховику неправдиву інформацію про об`єкт страхування або про факт настання страхового випадку та/або у разі надання страхувальником на запит страховика відомостей, які не відповідають дійсності по фактах, що стосуються страхового випадку і його обставин (підпункт 26.5.3);
- страхувальник несвоєчасно повідомив страховика про настання страхового випадку без поважних на це причин або створював страховикові перешкоди у визначенні обставин страхового випадку та розміру збитків (своєчасно не надав пошкоджений Т3 для огляду, не повідомив дійсні обставини страхового випадку та інше) (підпункт 26.5.4);
- страхувальник (його представник) не виконав обов`язків, передбачених умовами Договору (підпункт 26.5.6).
Апелянт стверджує, що встановлені у Висновках експерта від 17.09.2024 року № 10501230 та від 19.08.2025 року № 10802250 обставини, на переконання Компанії, свідчать про надання страховику неправдивих відомостей про факт та обставини настання заявленого випадку, що зумовило відмову Компанії у виплаті спірного страхового відшкодування.
Відповідно до пункту 2.1 Розділу ІІ "Інженерно-технічні експертизи" Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5 (далі - Інструкція), основним завданням транспортно-трасологічної експертизи є:
ідентифікація за слідами, залишеними ТЗ, певного його екземпляра або установлення його типу, моделі;
визначення взаємного розташування ТЗ у момент їх контактування;
визначення місця зіткнення ТЗ і місця наїзду на перешкоду (пішохода), установлення механізму утворення слідів;
розташування ТЗ відносно проїзної частини на момент контактування.
Вирішення цих завдань здійснюється шляхом дослідження слідів, виявлених на місці ДТП, пошкоджень транспортних засобів. Тому призначати транспортно-трасологічну експертизу доцільно лише тоді, коли є можливість надати експертові об`єкти, які перебували в контакті, або матеріали справи, у яких зафіксовано сліди.
Пунктом 2.3 Розділу ІІ Інструкції встановлено, що для вирішення відповідних питань експерту надаються самі слідоутворювальні об`єкти (шини, деталі, що виступають, тощо) або експериментальні зліпки цих об`єктів (експериментальні відбитки шин на папері); предмети, на яких залишились сліди зазначених об`єктів, або зліпки (масштабні фотознімки) цих слідів, а також протоколи огляду місця події з усіма додатками до них.
У той же час з матеріалів справи вбачається, що при підготовці Висновків від 17.09.2024 року № 10501230 та від 19.08.2025 року № 10802250 експерт не досліджував ні власне слідоутворювального об`єкта (редуктора), ні його експериментальних зліпків (які відсутні й у матеріалах справи), що свідчить про фактичну відсутність в нього належної бази для встановлення механізму пошкоджень застрахованого автомобіля. Доказів, які свідчать про використання експертом зліпків слідоутворювального об`єкта (його масштабних фотокопій тощо), матеріали справи не містять.
Колегія суддів відзначає, що поставлене перед експертом питання: "Чи спроможні з технічної точки зору пояснення водія щодо обставин пошкодження 25.07.2024 року автомобіля Maserati Grecale Modena, що заявлені до Компанії?" не відповідає передбаченому Інструкцією орієнтовному переліку вирішуваних транспортно-трасологічною експертизою питань та фактично стосується встановлення експертом правдивості наданих водієм застрахованого автомобіля пояснень щодо обставин його пошкодження.
З огляду на викладені обставини, а також зважаючи на те, що за змістом листа Компанії від 01.05.2025 року № 5818/12цв Висновок експерта, зокрема, від 17.09.2024 року № 10501230 не був віднесений до підстав відмови у здійсненні виплати спірного страхового відшкодування (пункт 26.5.23 Договору), колегія суддів вважає безпідставними твердження апелянта про повідомлення страхувальником страховику неправдивої інформації про факт та обставини настання заявленого випадку.
Також, заперечуючи проти задоволення вимог Товариства, Компанія вказувала на невиконання страхувальником та водієм застрахованого автомобіля обов`язків щодо надання запитуваних страховиком документів та інформації, необхідних для проведення розслідування заявленої події та визначення обставин настання заявленого випадку, а також невиконання позивачем та водієм застрахованого транспортного засобу обов`язків щодо надання довіреності, необхідної для отримання інформації та документів стосовно заявленого випадку пошкодження автомобіля Maserati.
Так, пунктом 23.1.10 Договору передбачено, що у разі настання передбаченої у пункті 20.2 Договору події, страхувальник зобов`язаний надати страховику можливість провести розслідування обставин страхової події, надати йому докладну та достовірну інформацію (у тому числі таку, яка є комерційною таємницею), що стосується цього питання.
Відповідно до пункту 8.2.20 Правил страхувальник зобов`язаний за вимогою страховика видати довіреність на представництво інтересів страхувальника в усіх підприємствах, установах, організаціях незалежно від форм власності, у тому числі з правом отримання інформації з обмеженим доступом, конфіденційної, комерційної інформації та/або документів, що стосуються заявленої події, застрахованого транспортного засобу, необхідних страховику для врегулювання заявленої події. Така довіреність видається за формою, текстом та на осіб, визначених страховиком, строком дії один рік. Якщо страхувальником є фізична особа, довіреність має бути нотаріально посвідчена у нотаріуса за вибором страховика; витрати на оформлення такої довіреності несе страховик.
Як було зазначено вище, постановою від 13.08.2024 року в справі № 127/25458/24 (провадження № 3/127/6232/24) Вінницький міський суд Вінницької області закрив провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 124 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях, що полягали у наїзді при керуванні застрахованим Компанією транспортним засобом "Maserati", на редуктор, складу адміністративного правопорушення.
При постановленні означеного судового рішення суд виходив з того, що внаслідок наїзду ОСОБА_1 транспортним засобом "Maserati", д.н.з. НОМЕР_1 , на редуктор було завдано матеріальну шкоду лише автомобілю самого ОСОБА_1 , після чого останній самостійно викликав працівників поліції для фіксування зазначених дій; будь-які інші речі ушкоджень не зазнали та відповідно матеріальної шкоди не отримали. За таких обставин, суд у вказаній постанові дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 не може бути суб`єктом правопорушення, оскільки під час руху транспортним засобом ним не завдано шкоди іншим учасникам дорожнього руху чи майну, окрім власного транспортного засобу.

Листами від 14.08.2024 року № 11049/12цв, від 07.10.2024 року № 24/10/07/3/1 Компанія зверталася до Вінницького міського суду Вінницької області з проханнями та адвокатськими запитами про надіслання на її адресу, зокрема, копій всіх матеріалів адміністративної справи № 127/25458/24 відносно ОСОБА_1 . 
Однак, листами, зокрема, від 27.08.2024 року № 127/25458/24/1171/2024 та від 16.10.2024 року № 03-58/43-2024 Вінницький міський суд Вінницької області відмовив у задоволенні означених звернень з огляду на те, що право доступу до матеріалів справи про адміністративні правопорушення мають особи, які притягаються до адміністративної відповідальності, особи, яким адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду (потерпілим), їх представникам, а також захисникам. При цьому, таке право може бути реалізовано шляхом ознайомлення із матеріалами справи про адміністративне правопорушення. Щодо надання копій матеріалів суд також зауважив, що особа, яка не брала участі у справах, може реалізувати право на отримання запитуваної інформації шляхом ознайомлення з матеріалами справи у визначеному нормами процесуального законодавства порядку (після пред`явлення документа, що посвідчує особу: паспорта, службового посвідчення, пенсійного посвідчення тощо, та в необхідних випадках - доручення представника).
Зважаючи (на переконання відповідача) на наявність у Товариства, як власника пошкодженого транспортного засобу, права на ознайомлення з матеріалами справи про притягнення водія застрахованого автомобіля до адміністративної відповідальності, листами від 04.12.2024 року № 16484/12цв, від 06.02.2025 року № 1759/12цв та від 10.03.2025 року № 3245/12цв Компанія зверталася до позивача з вимогами про надання:
- письмової нотаріально засвідченої згоди Товариства на надання Вінницьким міським судом Вінницької області на запит Компанії чи її уповноваженого представника інформації та документів, у тому числі тих, які містять інформацію з обмеженим доступом, конфіденційну та/або комерційну інформацію, та що стосуються ТЗ "Maserati", д.н.з. НОМЕР_1 , і є необхідними страховику для врегулювання заявленої події;
- письмової нотаріально засвідченої згоду ОСОБА_1 на надання Вінницьким міським судом Вінницької області на запит Компанії чи її уповноваженого представника інформації та документів, у тому числі тих, які містять інформацію з обмеженим доступом, конфіденційну та/або комерційну інформацію, та що стосуються Татарчука В.А., і є необхідними страховику для врегулювання заявленої події;
- довіреності на представництво інтересів Товариства у Вінницькому міському суді Вінницької області з правом отримання інформації з обмеженим доступом, конфіденційної та/або комерційної інформації та/або документів, що стосуються автомобіля "Maserati", д.н.з. НОМЕР_1 , і є необхідними страховику для врегулювання заявленої події;
- нотаріально посвідченої довіреності на представництво інтересів ОСОБА_1 у Вінницькому міському суді Вінницької області з правом отримання інформації з обмеженим доступом, конфіденційної та/або комерційної інформації та/або документів, що стосуються ОСОБА_1 , і є необхідними страховику для врегулювання заявленої події;
- інформації про найменування обладнання/виробничої лінії та редуктора, з яким відбулося зіткнення застрахованого автомобіля, а також належним чином засвідчених технічних документів стосовно обладнання/виробничої лінії та редуктора.
Однак, Компанія вказувала, що Товариство відмовило в задоволення вищевказаних вимог страховика.
Крім того, листами від 02.09.2024 року № 11806/12цв, від 12.09.2024 року № 12290/12цв, від 24.09.2024 року № 12892/12цв відповідач повідомляв ОСОБА_1 про необхідність надання страховику копій матеріалів справи про притягнення водія застрахованого автомобіля до адміністративної відповідальності, а також звертався до ОСОБА_1 з вимогами від 04.12.2024 року № 16485/12цв, від 06.02.2025 року № 1758/12цв та від 10.03.2025 року № 3246/12цв про надання нотаріально посвідченої довіреності на представництво інтересів ОСОБА_1 у Вінницькому міському суді Вінницької області з правом отримання інформації з обмеженим доступом, конфіденційної та/або комерційної інформації та/або документів, що стосуються ОСОБА_1 , і є необхідними страховику для врегулювання заявленої події.
Проте, наведені звернення задоволені ОСОБА_1 також не були.
За твердженням апелянта, вищевказані обставини свідчать про невиконання страхувальником та водієм застрахованого автомобіля передбачених умовами Договору обов`язків, що призвело до неможливості встановлення страховиком причин та обставин заявленого випадку.
Судом встановлено, що відповідач дійсно звертався до Товариства з вимогами щодо надання, зокрема, письмової нотаріально засвідченої згоди Товариства на надання Вінницьким міським судом Вінницької області на запит Компанії чи її уповноваженого представника інформації та документів, у тому числі тих, які містять інформацію з обмеженим доступом, конфіденційну та/або комерційну інформацію, та що стосуються ТЗ "Maserati", д.н.з. НОМЕР_1 , і є необхідними страховику для врегулювання заявленої події, а також довіреності на представництво інтересів Товариства у Вінницькому міському суді Вінницької області з правом отримання інформації з обмеженим доступом, конфіденційної та/або комерційної інформації та/або документів, що стосуються автомобіля "Maserati", д.н.з. НОМЕР_1 , і є необхідними страховику для врегулювання заявленої події.
Листами від 26.10.2024 року № 58, від 10.12.2024 року № 61, від 28.02.2025 року б/н, від 19.03.2025 року № 11 Товариство повідомляло відповідача про відсутність підстав для надання Компанії довіреності на представництво інтересів Товариства у Вінницькому міському суді Вінницької області з правом отримання відповідної інформації, оскільки Товариство не було та не є стороною (учасником) справи № 127/25458/24 про притягнення водія застрахованого автомобіля до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, відповідно, не наділене процесуальними правами учасника даної справи. Крім цього, інформація щодо руху судової справи про адміністративне правопорушення є публічною та доступна на сайті "Судова влада України" (URL: https://court.gov.ua/fair/), що містить інформацію щодо стадій розгляду судових справ та звітів про автоматизований розподіл, а також у Єдиному державному реєстрі судових рішень (URL: https://reyestr.court.gov.ua/), що містить відповідні процесуальні документи суду (ухвали, рішення, постанови тощо), прийняті за результатами розгляду справи. Так, із публічної інформації щодо справи про притягнення водія застрахованого автомобіля до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, вбачається, що 13.08.2024 року Вінницьким міським судом Вінницької області було закрито провадження у справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, тоді як у постанові Вінницького міського суду Вінницької області від 13.08.2024 року в справі № 127/25458/24 (провадження № 3/127/6232/24) у повній мірі описані, зокрема, обставини ДТП.
Крім того, Товариство повідомляло відповідача про відсутність можливості впливати на водія Товариства та зобов`язувати останнього надавати страховику нотаріально засвідчені згоди чи документи (довіреності), а також вчиняти інші дії, не передбачені умовами трудового договору.
Щодо вимог Компанії про надання їй інформації про найменування обладнання/виробничої лінії та редуктора, з яким відбулося зіткнення застрахованого автомобіля, перебування його на балансі страхувальника, а також належним чином засвідчених технічних документів стосовно обладнання/виробничої лінії та редуктора, Товариство повідомляло відповідача про те, що позивач у червні 2007 року на підставі Договору поставки обладнання придбав у компанії HJLIM Co., Ltd (Китай, м. Ухань) Лінію для виробництва 3-х шарового гофрокартону шириною 1400 мм (далі - Обладнання). Разом із тим редуктор, з яким відбулося зіткнення застрахованого автомобіля, був складовою частиною (деталлю) цієї Лінії, а отже технічна документація окремо на редуктор, як елемент цілого механізму, не виготовлялася. Більше того, при придбанні у 2007 році даного Обладнання, продавець (HJLIM Co., Ltd) не передавав Товариству технічну документацію на придбану Лінію, тоді як продавець направляв своїх представників (спеціалістів) для налаштування та запуску вказаного Обладнання на підприємстві покупця. За таких обставин, Товариство повідомило відповідача про відсутність у нього можливості надати запитувану Компанією технічну документацію на редуктор та/або Лінію, частиною якої був редуктор, з огляду на відсутність такої документації у позивача.
Також Товариство повідомило страховика про те, що редуктор (що є лише складовою частиною Обладнання) не міг перебувати та не перебував на балансі позивача, а відтак і не був списаний з балансу підприємства, оскільки базис нормативного законодавства на час придбання Обладнання не передбачав віднесення на баланс окремих частин цілісного об`єкту такого Обладнання.
Згідно із п. 24.3 Договору обов`язок довести необхідність запиту інших документів та/або інформації щодо причин та обставин страхової події, особи та реквізитів для сплати страхового відшкодування, якщо відсутність цих документів у страховика робить для нього неможливим (або вкрай важким) визначення обставин страхової події чи розміру збитків, при вирішенні суперечки у суді несе страховик.
Проте Компанією в установленому законом порядку не було доведено дійсної необхідності запиту вищенаведених документів (у тому числі довіреностей на представництво інтересів відповідача у Вінницькому міському суді Вінницької області, технічної документації на редуктор, постановки/списання його з балансу позивача) та їх безпосереднього впливу на прийняття рішення щодо виплати страхового відшкодування Товариству.
Матеріали справи містять копію адресованого Компанії листа від 23.09.2024 року, в якому водій застрахованого відповідачем автомобіля, долучивши подану його захисником 13.09.2024 року до Вінницького міського суду Вінницької області заяву про ознайомлення з матеріалами справи, просив Компанію відшкодувати йому понесені витрати у розмірі 145,34 грн., зумовлені необхідністю надання на запит відповідача належним чином засвідчених копій всієї адміністративної справи № 127/25458/24. Однак, матеріали справи не містять доказів відшкодування відповідачем таких витрат, необхідних для виготовлення належним чином засвідчених копій всієї адміністративної справи № 127/25458/24.
Слід також зазначити, що передбачений умовами пункту 8.2.20 Правил обов`язок за вимогою страховика видати довіреність на представництво інтересів страхувальника в усіх підприємствах, установах, організаціях незалежно від форм власності, у тому числі з правом отримання інформації з обмеженим доступом, конфіденційної, комерційної інформації та/або документів, що стосуються заявленої події, застрахованого транспортного засобу, необхідних страховику для врегулювання заявленої події, покладений лише на страхувальника, а не на інших осіб (водія застрахованого автомобіля тощо). Крім того, витрати на оформлення відповідної довіреності несе страховик.
У той же час з матеріалів справи вбачається, що відповідач тривалий час не приймав рішення про виплату чи про відмову у виплаті страхового відшкодування, неодноразово надсилавши у період з 2024 року принаймні до березня 2025 року позивачу та водію застрахованого автомобіля однотипні запити про отримання інформації та документів, пов`язаних із ДТП.
Разом із тим, позивач неодноразово, зокрема й у листі від 19.03.2025 року, звертав увагу Компанії на те, що страхувальник відповідно до умов Договору надавав усі наявні в нього та запитувані відповідачем документи та відомості, необхідні для з`ясування причин та обставин страхової події, що трапилася 25.07.2024 року з автомобілем Maserati. Матеріали справи не містять доказів вчинення страхувальником дій, направлених на умисне перешкоджання страховику в розслідуванні наведеного страхового випадку, чи документів, які підтверджують факт неналежного виконання Товариством покладених на нього Договором обов`язків.
У свою чергу, судом встановлено, що 15.10.2024 року адвокат Товариства Корченюк А.В. направив на адресу відповідача адвокатський запит з проханням надати копію Страхової справи № 1.003.24.0010794, сформованої в результаті ДТП, що трапилася 25.07.2024 року із застрахованим позивачем автомобілем, а також відомості про те, на якій стадії перебуває розгляд заяви про виплату страхового відшкодування за Договором та що стало підставою для порушення вказаного у Договорі двомісячного строку для складення страхового акту.
06.11.2024 року відповідач надав Товариству відповідь від 06.11.2024 року № 14902/18цв на означений адвокатський запит, в якій повідомив, що запитувана позивачем інформація та документи містять відомості, що становлять таємницю страхування, а відтак є інформацією з обмеженим доступом.
09.12.2024 року представник Товариства адвокат Корченюк Р.В. повторно направив відповідачу адвокатський запит від 09.12.2024 року з аналогічним проханням та згодою Товариства на розкриття інформації та документів, що є конфіденційною інформацією.
09.01.2025 року відповідач надав Товариству відповідь від 09.01.2025 року №428/12цв на цей адвокатський запит, в якій повідомив, що наразі страховик здійснює необхідні дії для повного з`ясування причин та обставин заявленого до Компанії випадку, а також для встановлення розміру збитку. У той же час, оскільки необхідні документи та/або інформація, передбачені розділом 24 Договору, страховиком не отримано, строк для прийняття рішення за заявленим випадком не настав.
Листом від 01.05.2025 року № 5818/12цв відповідач повідомив Товариство про відсутність правових підстав для здійснення виплати та відмовив у сплаті страхового відшкодування щодо випадку, який стався 25.07.2024 року з автомобілем Maserati. 
Колегія суддів відзначає, що фактичні обставини цієї ДТП підтверджуються сукупністю наявних у матеріалах справи доказів, зокрема, фотоматеріалів з місця події, оглядом транспортного засобу, складеними Управлінням патрульної поліції у Вінницькій області матеріалами тощо. Також судом береться до уваги те, що виклик уповноваженою особою Товариства працівників поліції безпосередньо після настання 25.07.2024 року ДТП також був здійснений з метою виконання умов Договору, що передбачає фіксацію ДТП та створює підстави для належного розслідування страхового випадку. Крім того, безпосередньо після вчинення ДТП Товариство повідомило відповідача про страхову подію та очікувало на прибуття представників страховика, які могли пересвідчитись в обставинах події. Проте Компанія явку своїх представників на місце ДТП після його настання не забезпечила.
Посилання апелянта на позбавлення його можливості провести огляд редуктора, з яким відбулося зіткнення застрахованого автомобіля, є необгрунтованими, оскільки обставини неможливості огляду редуктора були встановлені представником Компанії при огляді місця ДТП, який відбувся лише 13.08.2024 року, тобто фактично через 3 тижні після настання ДТП. Вказане підтверджується наявною в матеріалах справи копією доповідної записки ФОП Васіковського С.О. по справі № 1.003.24.0010794 від 13.08.2025 року № 00012, за змістом якої редуктор був вивезений з ангару (боксу), де відбулася ДТП, та переданий на металобрухт, оскільки останній заважав виробничому процесу позивача. При цьому, за не спростованими відповідачем твердженнями Товариства, після повідомлення позивачем страховика про настання страхового випадку його працівник повідомив про необхідність виготовлення фотографій з місця пригоди та пошкодженого транспортного засобу, а також запевнив Товариство про можливість пересування транспортного засобу та доставлення його до сервісного центру для встановлення пошкоджень і визначення вартості відновлювального ремонту. У той же час, працівники відповідача у телефонному режимі повідомили про те, що в огляді аварійним комісаром місця пригоди немає необхідності.
Інші посилання відповідача на відсутність правових підстав для задоволення вимог Товариства про стягнення страхового відшкодування також не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та спростовуються її матеріалами.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з Компанії страхового відшкодування в сумі 597 116,80 грн.
Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача 13 961,62 грн. інфляційних втрат та 3 680,86 грн. 3 % річних, нарахованих у період з 02.05.2025 року по 15.07.2025 року колегія суддів відзначає наступне. 
Згідно з частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Правовідносини, в яких страховик у разі настання страхового випадку зобов`язаний здійснити страхову виплату, є грошовим зобов`язанням, а тому правовідносини з відшкодування шкоди, які склалися між сторонами у справі, також є грошовим зобов`язанням.
З огляду на вищевикладене, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що оскільки наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат не повністю відповідає приписам чинного законодавства в силу допущеної арифметичної помилки при визначенні розміру цих компенсаційних виплат, обґрунтованими є вимоги позивача про стягнення з відповідача 12601,55 грн інфляційних втрат та 3 680,86 грн 3 % річних.
Колегія суддів відзначає також, що контррозрахунку заявлених до стягнення сум компенсаційних виплат відповідачем надано суду не було.
Щодо вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача 94 941,57 грн пені, нарахованої на підставі пункту 28.1 Договору на суму боргу в розмірі 597 116,80 грн. у період 02.05.2025 року по 15.07.2025 року (за прострочення, яке тривало 53 робочих дні), колегія суддів відзначає наступне. 
Відповідно до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.
За змістом частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Згідно з частиною 3 вищезазначеної статті пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (частина 1 статті 550 Цивільного кодексу України).
Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 552 Цивільного кодексу України встановлено, що сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі.
Відповідно до частини 7 статті 102 Закону України "Про страхування" у разі нездійснення страховиком страхової виплати відповідно до умов договору страхування або законодавства страховик зобов`язаний сплатити неустойку (штраф, пеню) в розмірі, встановленому договором страхування або законом.
Таким чином, законодавець передбачив право сторін визначати розмір санкцій, а також і порядок їх обрахунку, безпосередньо у Договорі.
Відповідно до пункту 28.1 Договору страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування шляхом сплати страхувальнику пені в розмірі 0,3 % від суми несвоєчасно виплаченого страхового відшкодування за кожних робочий день прострочення здійснення страхового відшкодування.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 94 941,57 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Щодо апеляційних скарг на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 26.12.2025 колегія суддів відзначає наступне. 
Позивач просив суд першої інстанції стягнути з відповідача витрати на оплату професійної правничої допомоги в загальній сумі 79 000,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач долучив, зокрема, копії укладеного 02.09.2024 року між Товариством та адвокатом Корченюком Анатолієм Володимировичем договору про надання правової (правничої) допомоги, акт приймання-передачі наданих послуг від 05.12.2025 року на загальну суму 79 000,00 грн., а також розрахунку виконаних робіт/наданих послуг за договором про надання правової (правничої) допомоги від 02.09.2024 року.
Згідно з частинами 1, 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 16 Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація вказаного принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.
3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України.
За змістом статті 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).
Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
На підтвердження дійсного розміру понесених позивачем витрат на оплату професійної правничої допомоги в даній справі Товариство надало суду, зокрема, копію укладеного 02.09.2024 року між ним (клієнт) та адвокатом Корченюком Анатолієм Володимировичем (Адвокат) договору про надання правової (правничої) допомоги (далі Договір), за умовами якого Адвокат взяв на себе зобов`язання надавати клієнту правничу допомогу в обсязі та на умовах, визначених цими Договором, з метою забезпечення і захисту прав та законних інтересів клієнта, а клієнт зобов`язався приймати надані послуги та здійснювати їх оплату у встановленому порядку.
За умовами пункту 1.2 Договору його предметом є надання Адвокатом професійної правничої допомоги клієнту, що включає правовий аналіз обставин дорожньо-транспортної пригоди, підготовку та подання необхідних адвокатських запитів, взаємодію зі страховою компанією, оскарження неправомірних рішень страховика, підготовку процесуальних документів, а також здійснення представництва інтересів клієнта в органах державної влади, органах досудового розслідування та судах усіх інстанцій у спорі щодо стягнення страхового відшкодування та пов`язаних збитків.
Відповідно до пункту 3.1 Договору оплата правничої допомоги за цим Договором здійснюється на умовах післяплати. Гонорар Адвоката визначається відповідно до обсягу фактично виконаної роботи та розраховується на підставі погодинної ставки і фіксованої вартості окремих процесуальних дій, а саме:
- погодинна ставка Адвоката 2 000,00 грн. за одну годину роботи;
- участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (ВКЗ) 3 000,00 грн. за одне судове засідання;
- особиста участь Адвоката у судовому засідання 4 000,00 грн. за одне судове засідання.
Розрахунок загальної суми гонорару формується виходячи з фактичного переліку наданих послуг, кількості витраченого часу та кількості судових засідань, в яких Адвокат брав участь.
У матеріалах справи наявні копії підписаних між позивачем та Адвокатом розрахунку виконаних робіт/наданих послуг за Договором, а також акту приймання-передачі наданих послуг від 05.12.2025 року до Договору.
Згідно з наведеним актом Адвокат надав, а клієнт отримав послуги за Договором сукупною вартістю 79 000,00 грн., з яких:
- адвокатські запити від 15.10.2024 року та від 05.06.2025 року до Компанії; від 15.08.2025 року до СТО загальною вартістю 6 000,00 грн. (тривалістю 3 години);
- аналіз відповідей та листів страховика, підготовка висновків, надання роз`яснень загальною вартістю 4 000,00 грн. (тривалістю 2 години);
- підготовка відповідей на звернення страхової компанії для Товариства загальною вартістю 2 000,00 грн. (тривалістю 2 години);
- консультації клієнта від 02.09.2024 року до 05.12.2025 року загальною вартістю 6 000,00 грн. (тривалістю 3 години);
- підготовка та подання позовної заяви загальною вартістю 16 000,00 грн. (тривалістю 8 годин);
- підготовка відповіді на відзив загальною вартістю 6 000,00 грн. (тривалістю 3 години);
- клопотання про витребування доказів від 15.07.2025 року загальною вартістю 2 000,00 грн. (тривалістю 1 година);
- клопотання про витребування доказів від 31.07.2025 року загальною вартістю 1 000,00 грн. (тривалістю 0,5 години);
- клопотання про витребування доказів від 01.09.2025 року загальною вартістю 2 000,00 грн. (тривалістю 1 година);
- клопотання про долучення доказів загальною вартістю 2 000,00 грн. (тривалістю 1 година);
- пояснення щодо залучення водія Татарчука як третьої особи загальною вартістю 2 000,00 грн. (тривалістю 1 година);
- клопотання про призначення транспортно-трасологічної експертизи загальною вартістю 4 000,00 грн. (тривалістю 2 години);
- клопотання про виклик експерта загальною вартістю 2 000,00 грн. (тривалістю 1 година);
- аналіз експертизи страховика загальною вартістю 6 000,00 грн. (тривалістю 3 години);
- судове засідання 03.09.2025 року (ВКЗ) загальною вартістю 3 000,00 грн.;
- судове засідання 24.09.2025 року (ВКЗ) загальною вартістю 3 000,00 грн.;
- судове засідання 19.11.2025 року (ВКЗ) загальною вартістю 3 000,00 грн.;
- судове засідання 03.12.2025 року (ВКЗ) загальною вартістю 3 000,00 грн.;
- особиста участь у засіданні 29.10.2025 року загальною вартістю 4 000,00 грн.
Разом із тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі/West Alliance Limited проти України).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Однак, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Суд зазначає, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони у разі наявності її заперечень щодо співрозмірності заявленої суми компенсації має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а їх розмір є розумним та виправданим. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
За наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Відповідач звертався до місцевого господарського суду із клопотанням про зменшення витрат на професійну правничу допомог. В обґрунтування цього клопотання відповідач посилався, зокрема, на неспівмірність заявлених до стягнення витрат на правову допомогу фактично виконаним роботам (наданим послугам), обсягу наданих послуг та виконаних робіт, зважаючи на незначну складність та характер справи. Також відповідач стверджує, що адвокатський запит від 15.10.2024 року (вартістю 2 000, 00 грн.) стосувався інформації, яка становить таємницю страхування, а відтак не підлягав задоволенню; у матеріалах справи відсутні підтвердження надання Адвокатом роз`яснень та консультацій страхувальнику, у тому числі чітка інформація з приводу яких питань позивач отримував роз`яснення/консультації; послуга щодо аналізу відповідей та листів страховика фактично надавалася під час підготовки позовної заяви; послуга щодо підготовки відповідей на звернення страхової компанії для Товариства не підтверджується будь-якими доказами підготовки адвокатом проектів листів та передачі даних листів позивачу; відповіді на запити Компанії були підписані директором Товариства; зміст позовної заяви та відповіді на відзив у значній мірі дублюється, а тому визначення вартості послуги за підготовку позовної заяви у розмірі 16 000,00 грн. та вартості підготовки відповіді на відзив у розмірі 6 000,00 грн. є необґрунтованим.
При цьому колегія суддів відзначає, що надані позивачем документи на підтвердження розміру понесених ним витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію, зокрема, розумної необхідності таких витрат.Аналогічна правова позиція викладена у додатковій постанові Верховного Суду від 11.12.2018 року в справі № 910/2170/18.
У пункті 95 рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015 року, пунктах 34-36 рішення у справі Гімайдуліна і інші проти України від 10.12.2009 року, пункті 80 рішення у справі Двойних проти України від 12.10.2006 року, пункті 88 рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004 року також зауважено, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір є розумним та обґрунтованим.
Відповідно до частини 1 статті 15 Господарського процесуального кодексу України, пропорційність у господарському суді, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Враховуючи вищевикладене, зважаючи на рівень складності справи, оцінюючи фактичні витрати позивача з урахуванням всіх аспектів цієї справи, беручи до уваги, зокрема, викладені відповідачем заперечення проти розміру витрат на оплату послуг адвоката, перевищення суми заявлених до стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги попереднього (орієнтованого) їх розміру, з огляду на те, що заявлений позивачем до відшкодування розмір судових витрат на правову допомогу не повністю відповідає критеріям співмірності та пропорційності, зважаючи на часткове задоволення позовних вимог Товариства, керуючись принципом розумності судових витрат, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що справедливим та співрозмірним є стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в загальній сумі 20 000,00 грн.
Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
У викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі № 909/636/16.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N303-A, п. 29).
Отже, з огляду на вищевикладене та встановлені фактичні обставини справи, суд надав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмета доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
При цьому, слід зазначити, що іншим доводам апелянтів оцінка судом не надається, адже, вони не спростовують встановлених судом обставин, та не впливають на результат прийнятого рішення.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого суду як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятих судових рішень наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. Доводи апелянтів по суті їх скарг в межах заявлених вимог, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судових рішеннях висновків.
Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія приходить до висновку, що рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2025 та додаткове рішення від 26.12.2025 у справі № 910/8823/25 обґрунтовані, відповідають обставинам справи і чинному законодавству, а отже, підстав для їх скасування не вбачається, у зв`язку з чим апеляційні скарги не підлягають задоволенню.
Згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційних скарг покладаються на заявників.
Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2025 у справі № 910/8823/25 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 26.12.2025 у справі № 910/8823/25 залишити без задоволення.
2. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю - Фірма "Егаско-ЛТД" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 26.12.2025 у справі № 910/8823/25 залишити без задоволення.
3.Рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2025 у справі № 910/8823/25 залишити без змін.
4. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 26.12.2025 у справі № 910/8823/25 залишити без змін.
5. Витрати по сплаті судового збору покласти на Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС" та Товариство з обмеженою відповідальністю - Фірма "Егаско-ЛТД" відповідно.
6. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

У зв`язку з перебуванням головуючого судді Андрієнка В.В., суддів Шапрана В.В. та Буравльова С.І. у відпустці з 11.05.2026 по 24.05.2026 повний текст постанови підписано 25.05.2026.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко 

Судді С.І. Буравльов

В.В. Шапран