ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Пирогова, 29, м. Вінниця, 21018, тел./факс (0432)55-80-00, (0432)55-80-06 E-mail: inbox@vn.arbitr.gov.ua 
___________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"23" квітня 2026 р. Cправа № 902/157/26  
за позовом: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ) 
до: Вінницької міської ради (вул. Соборна, 59, м. Вінниця, 21050) 
про стягнення 380 215,00 грн 
Головуючий суддя Яремчук Ю.О.
Секретар судового засідання Надтока Т.О.
за участю представників сторін: 
позивача: Левченко В.М.
відповідача: Харчук В.М.
В С Т А Н О В И В : 
06.02.2026 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулись до Господарського суду Вінницької області з позовом до Вінницької міської ради про стягнення грошових коштів в розмірі 95 053,75 грн кожному з позивачів.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 06.02.2026 справу передано для розгляду судді Яремчуку Ю.О.
Ухвалою суду від 11.02.2026 позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Вінницької міської ради про стягнення грошових коштів в розмірі 95 053,75 грн кожному з позивачів - залишено без руху.
20.02.2026 від представника позивача надійшла заява (вх. № канц. 01-30/1770/26 від 20.02.2026) про усунення недоліків до позовної заяви, яка визнана судом як така, що подана в строк встановлений ухвалою суду від 11.02.2026.
Ухвалою суду від 25.02.2026 відкрито провадження у справі № 902/157/26. Визначено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 24.03.2026. 
11.03.2026 від представника відповідача Вінницької міської ради надійшов відзив на позовну заяву (вх. № канц. 01-30/2496/26 від 11.03.2026), який долучений судом до матеріалів справи.
17.03.2026 представником позивачів подано відповідь на відзив (вх. № канц. 01-30/2705/26 від 17.03.2026), яка долучена судом до матеріалів справи. 
За результатами проведеного судового засідання 24.03.2026 суд дійшов висновку про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду справи по суті на 23.04.2026, про що винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.
На визначену дату судом в судове засідання з`явились представник позивачів та представник відповідача.
Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання та подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.
Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.
Представник позивачів позов підтримав в повному обсязі. Представник відповідача проти позову заперечував.
23.04.2026 в судовому засіданні в порядку ст. 240 ГК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.
Підставами позовних вимог позивачами визначено неправомірними дії Вінницької міської ради щодо не повернення коштів (гарантійний внесок у сумі 380 215,00 грн, сплачений померлим ОСОБА_5 для участі у торгах з придбання об`єкта малої приватизації) спадкоємцями, в порядку спадкування. 
Відповідач проти позову заперечує позиція останнього викладена у відзиві на позовну заяву, де доводи зводяться до наступного: сплачений потенційним покупцем аукціону гарантійний внесок за своє суттю є платежем, який має на меті стимулювання переможця аукціону до належного виконання своїх зобов`язань з повного розрахунку за відповідне майно та укладення договору його купівлі-продажу. Такий внесок повертається лише тим потенційним покупцям, які не стали переможцями аукціону, тоді як у разі реалізації переможцем аукціону права на відмову від підписання протоколу аукціону або відмови переможця аукціону від укладення договору купівлі-продажу правовим наслідок цих дій є неповернення відповідного внеску та перерахування його до відповідного бюджету. Якщо переможець аукціону придбав об`єкт приватизації та підписав договір купівлі-продажу - сплачений ним гарантійний внесок зараховується під час розрахунку за придбаний об`єкт. (Позиція Верховного суду у постанові 13.05.2021 у справі № 910/6360/20).
За доводами відповідача: померлий ОСОБА_5 ставши переможцем електронного аукціону уклав договір купівлі-продажу об`єкта малої приватизації, але не виконав його в частині повного розрахунку за придбаний на аукціоні об`єкт нерухомості. В цьому випадку законодавець чітко визначив, що гарантійний внесок повертається лише тим покупцям, які не стали переможцями аукціону з продажу майна; повернення сплачених покупцями сум за об`єкти приватизації в порядку визначеному "Про приватизацію державного і комунального майна" та у Порядку повернення у державну (комунальну) власність об`єктів приватизації в разі розірвання або визнання недійсними договорів купівлі-продажу таких об`єктів, затвердженого наказом ФДМУ від 18.10.2018 № 1331 не стосується повернення гарантійних внесків, оскільки Законом та Порядком передбачено повернення лише сплаченої ціни продажу об`єкта приватизації, а самого механізму повернення таких коштів, перерахованих до бюджету не існує; на даний час (на час існування спірних правовідносин) Законі України "Про приватизацію державного і комунального майна" та у Порядку повернення у державну (комунальну) власність об`єктів приватизації в разі розірвання або визнання недійсними договорів купівлі-продажу таких об`єктів, затвердженого наказом ФДМУ від 18.10.2018 N 1331 порядок повернення сплачених покупцями сум за придбання об`єктів приватизації не прийнятий. Рішення Вінницької міської ради від 29.03.2024, відповідно до якого спадкоємцям ОСОБА_5 відмовлено у відшкодуванні гарантійного внеску в сумі 380 215,00 грн., останніми не оскаржувалося.
Позивачі проти доводів відповідача заперечують позиція викладена у відповіді на відзив: рішенням 12 сесії 8 скликання Вінницької міської ради від 24.09.2021 №593 розірвано договір купівлі-продажу об`єкта приватизації, укладений із ОСОБА_5 та одночасно визначено обов`язок повернення спадкоємцям останнього грошових коштів у сумі 380 215,00 грн, сплачених як гарантійний внесок; 19.12.2023 об`єкт приватизації було повторно відчужено за результатами електронного аукціону за ціною 6 120 960,00 грн. Саме з настанням цієї обставини закон прямо пов`язує виникнення у відповідача обов`язку з повернення коштів, сплачених під час попереднього продажу. Відтак з цього моменту у відповідача виникло грошове зобов`язання перед спадкоємцями, яке підлягає належному виконанню.
Посилання відповідача на відсутність затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку повернення коштів не можуть бути прийняті судом як належне обґрунтування відмови у виконанні обов`язку. Рішення №593 як індивідуальний акт створило для спадкодавця право вимоги до відповідача, яке увійшло до складу спадщини. Відповідно до статті 1216 ЦК України до складу спадщини входять усі майнові права спадкодавця. Позивачі прийняли спадщину та набули право вимоги у відповідних частках, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину від 12.02.2024. Відмова відповідача у поверненні коштів, викладена у листі від 10.09.2024 та оформлена рішенням №2239, порушує право власності позивачів, оскільки позбавляє їх можливості володіти, користуватися та розпоряджатися належним їм майном, що суперечить статті 41 Конституції України та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Фактично відповідач утримує грошові кошти позивачів після припинення правовідносин та повторного продажу об`єкта без будь-якої належної правової підстави, що суперечить як спеціальному законодавству, так і загальним засадам цивільного права, тому спірні правовідносини підлягають застосуванню загальних норм цивільного законодавства, зокрема статті 1212 ЦК України. Після розірвання договору та повторного відчуження об`єкта відповідач не має правових підстав для подальшого утримання спірних коштів, а отже є особою, яка безпідставно зберігає майно за рахунок позивачів.
У запереченні у відповіді на відзив представником відповідача підтримано аналогічну позицію що викладена у відзиві.
Із наявних доказів в матеріалах справи судом встановлено наступне: 04.06.2021 між Вінницькою міською радою, в особі Департаменту комунального майна Вінницької міської ради, від імені якого діяв директор Департаменту комунального майна Вінницької міської ради Петров Андрій Анатолійович, надалі - Продавець, в особі представника, однієї сторони та - ОСОБА_5 , в особі представника Ларіної Вікторії Романівни, діючої на підставі довіреності, надалі-Покупець, в особі представника було укладено Договір купівлі-продажу, який зареєстровано в реєстрі за №708.
Предметом цього Договору купівлі-продажу, відповідно до п.1.1 було купівля- продаж приватизованих шляхом викупу нежитлових будівель під номером АДРЕСА_2 .
Відповідно до п.2.2. Договору з урахуванням сплати грошових коштів у розмірі 10 відсотків початкової ціни продажу Об`єкта приватизації в сумі 380 215, 00 грн, що зараховуються Покупцю в рахунок ціни продажу Об`єкта приватизації, сума доплати за об`єкт приватизації становить 4 995 785, 00 грн, з урахуванням ПДВ.
ОСОБА_5 було сплачено 380 215,00 грн, в рахунок вартості об`єкта нерухомості, що був сплачений як гарантійний внесок, що не заперечується відповідачем.
Згідно п.2.3. Договору, грошові кошти в сумі 4 995 785, 00 грн, з урахуванням ПДВ, за Об`єкт приватизації Продавець мав отримати від Покупця, в особі представника повністю після підписання цього Договору, не пізніше 04 (четвертого) липня 2021 (дві тисячі двадцять першого) року включно, шляхом безготівкового перерахування коштів.
Поряд з цим, судом встановлено, що доплата, обумовлена п.2.3 Договору у визначеному розмірі та строк Покупцем в особі представника за Об`єкт приватизації не відбулась, в зв`язку із смертю покупця ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 16.06.2021 серія НОМЕР_1 .
Вінницькою міською радою було прийнято рішення від 24.09.2021 №593 «Про розірвання договору купівлі-продажу» зі змінами від 29.10.2021 №636, яким вирішила розірвати договір купівлі-продажу нежитлової будівлі під номером АДРЕСА_2 , укладеного між Вінницькою міською радою в особі Департаменту комунального майна Вінницької міської ради та гр. ОСОБА_5 , в особі гр. ОСОБА_3 , посвідчений 04.06.2021 приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Білоус О.Б. та зареєстровано в реєстрі за №708. Грошові кошти в сумі 380 215,00 грн сплачені як Гарантійний внесок за об`єкт приватизації зазначений в п. 1 даного рішення повернути спадкоємцям (померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ) ОСОБА_5 , в порядку та у спосіб, що визначений чинним законодавством України.
Так, відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом (НТВ 302178, НТВ 302180, НТВ 302179, НТВ 302181 від 12.02.2024), які видані приватним нотаріусом Вінницької міського нотаріального округу, Білоус О.Б., та яка посвідчила, що на підставі статті 1261 Цивільного кодексу України, спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_5 , 1976 року народження, який помер " ІНФОРМАЦІЯ_3 , є його дружина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , місце проживання якої зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 (одній четвертій) частці, дочка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 , місце проживання якої зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 (одній четвертій) частці, дочка - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 , місце проживання якої зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 (одній четвертій) частці, дочка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 , місце проживання якої зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 (одній четвертій) частці.
Спадщина, на яку в указаних частках видано ці свідоцтва, складається з: - гарантійного внеску у сумі 380 215 (триста вісімдесят тисяч двісті п`ятнадцять) гривень 00 копійок, за кодом доходів 3103000 «Кошти від відчуження майна, що перебуває в комунальній власності», що знаходяться на розрахунковому рахунку бюджету Вінницької міської територіальної громади, номер НОМЕР_6 , від департаменту комунального майна Вінницької міської ради за об`єкт приватизації, який розташований за адресою: м. Вінниця, вул. Монастирська 1 (один), відповідно до довідки, виданої Виконавчим комітетом Вінницької міської ради від 26.01.2024, № 01/00/011/5819. 
Свідоцтво про право на спадщину на 1/4 (одну четверту) частку вказаного спадкового майна видано ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 .
Поряд з цим, 19.12.2023 Департамент комунального майна Вінницької міської ради та ТОВ «Будстрой АІ» уклали за результатами електронного аукціону Договір купівлі - продажу об`єкта малої приватизації - нежитлових будівель по вул. Монастирській, 1 в м. Вінниці за ціною – 6 120 960,00 грн.
Судом встановлено, що відбувся повторний продаж вищезазначеного об`єкта.
Як слідує з матеріалів справи, позивачі звертались до Вінницької міської ради з заявами про повернення їм частини гарантійного внеску, до яких також додали нотаріально засвідчені копії свідоцтв про право на спадщину за Законом.
Вінницька міська рада листом від 10.09.2024 року вих. №Л/01/64377/1-00-10 відмовила позивачам у відшкодуванні гарантійного внеску рішенням 43 сесії 8 скликання Вінницької міської ради від 29.03.2024 року №2239 через відсутність правових підстав.
Зі змісту вказаного рішення слідує, що 11.03.2022 департаментом комунального майна Вінницької міської ради гарантійний внесок розмір якого визначено в інформаційному повідомленні про проведення продажу на аукціоні затвердженому рішенням Вінницької міської ради від 08.04.2021 року №910 та сплачено покупцем у сумі 380 215,00 грн перераховано на розрахунковий рахунок № НОМЕР_6 Вінницької міської ради за кодом доходів 3103000 «Кошти від відчуження майна, що перебуває в комунальній власності». На момент прийняття рішення Вінницької міської ради №593 24.09.2021 року діяла редакція Закону «Про приватизацію державного та комунального майна» (абз. 2 та 3 ч. 11 ст. 26 Закону) згідно з якою повернення покупцям коштів, сплачених за об`єкти приватизації, здійснюється у порядку, встановленому Фондом державного майна України, на підставі рішення суду з коштів, які надійшли від повторного продажу таких об`єктів (зменшених на суму збитків, неустойки, штрафів та будь-яких інших платежів, які належать до сплати покупцем згідно з цим Законом та/або договором купівлі-продажу), протягом п`яти робочих днів після надходження коштів від повторного продажу на рахунок державного органу приватизації. Повернення коштів покупцям здійснюється в сумі, отриманій державними органами приватизації в результаті повторного продажу об`єктів, але не може перевищувати суми, сплаченої покупцем під час попереднього продажу. 
28.07.2022 внесені зміни до Закону, згідно з якими норма абз. 3 ч. 11 ст. 26 Закону виключена, а норма абз. 2 ч. 11 ст. 26 Закону викладена у новій редакції, а саме: Порядок повернення сплаченої переможцем аукціону ціни продажу об`єкта приватизації визначається Кабінетом Міністрів України. Закон України «Про приватизацію державного та комунального майна» регулює правові, економічні та організаційні основи приватизації державного і комунального майна (надалі- Закон). Положеннями даного Закону визначено підстави повернення гарантійного внеску сплаченого за об`єкт приватизації, а саме: після закінчення аукціону сплачений потенційними покупцями гарантійний внесок повертається потенційним покупцям, які не стали переможцями аукціону, у строк, що не перевищує 10 робочих днів із дня затвердження протоколу аукціону органом приватизації (ч.7 ст. 15 Закону); у разі прийняття рішення про припинення приватизації сплачені реєстраційний внесок за реєстрацію покупців для участі в аукціоні та гарантійний внесок повертаються всім потенційним покупцям такого об`єкта (абз. 2 ч. 1 ст. 25 Закону).
Непогодження позивачів із позицією відповідача стало підставою позову.
Предметом спору є стягнення коштів, набутих позивачами в порядку спадкування на гарантійний внесок у сумі 380 215,00 грн, сплачений померлим ОСОБА_5 для участі у торгах з придбання об`єкта малої приватизації.
За наслідками розгляду справи суд дійшов наступного висновку
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, (надалі також - Закон) приватизація державного або комунального майна - платне відчуження майна, що перебуває у державній або комунальній власності, на користь фізичних та юридичних осіб, які відповідно до цього Закону можуть бути покупцями; організатор аукціону - Фонд державного майна України, його регіональні відділення, представництва у районах і містах, органи приватизації в Автономній Республіці Крим, органи приватизації територіальних громад або залучені ними юридичні особи, які діють відповідно до договору, укладеного з державними органами приватизації; органи приватизації - Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва у районах і містах, органи приватизації в Автономній Республіці Крим, органи приватизації територіальних громад.
З метою раціонального та ефективного застосування способів приватизації об`єкти приватизації поділяються на об`єкти малої приватизації та об`єкти великої приватизації (ч. ст. 5 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна").
Згідно зі ст. 15 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна", об`єкти малої приватизації продаються виключно на електронних аукціонах. Порядок проведення електронних аукціонів для продажу об`єктів малої приватизації та Порядок відбору операторів електронних майданчиків для організації проведення електронних аукціонів з продажу об`єктів малої приватизації, авторизації електронних майданчиків, розмір та порядок сплати плати за участь, визначення переможця за результатами електронного аукціону, а також порядок визначення додаткових умов продажу затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Порядок проведення електронних аукціонів для продажу об`єктів малої приватизації та визначення додаткових умов продажу, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 10.05.2018 № 432 (із змінами) (надалі також - Порядок).
Вказаний Порядок визначає механізм проведення електронних аукціонів для продажу об`єктів малої приватизації з використанням електронної торгової системи, визначення переможця за результатами електронного аукціону, розміру та порядку внесення плати за участь в електронному аукціоні, а також визначення додаткових умов продажу відповідно до положень Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна".
Пунктом 28 Порядку закріплено, що особа, яка має намір взяти участь в електронному аукціоні, сплачує реєстраційний та гарантійний внески для набуття статусу учасника.
Згідно з п. 10 ч. 1, ст. 1 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" гарантійний внесок - це сума коштів, що становить визначену у відсотках частину стартової ціни об`єкта приватизації, яка вноситься потенційним покупцем об`єкта приватизації для забезпечення виконання його зобов`язання щодо участі в аукціоні у вигляді грошових коштів або банківської гарантії.
Відповідно до ч. 11 ст. 14 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" для участі в аукціоні з продажу об`єкта малої приватизації гарантійний внесок сплачується на рахунок оператора електронного майданчика, через який подається заява на участь у приватизації.
Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна", гарантійний внесок - це сума коштів, що становить визначену у відсотках частину стартової ціни об`єкта приватизації, яка вноситься потенційним покупцем об`єкта приватизації для забезпечення виконання його зобов`язання щодо участі в аукціоні у вигляді грошових коштів або банківської гарантії.
Відповідно до ч. 11 ст. 14 вказаного Закону, для участі в аукціоні з продажу об`єкта малої приватизації гарантійний внесок сплачується на рахунок оператора електронного майданчика, через який подається заява на участь у приватизації.
Таким чином, сплативши гарантійний внесок в сумі 380 215,00 грн з метою участі у аукціоні Ларіним Р.М. вчинено дію на виконання вимог чинного законодавства, зокрема ст. 1, ч. 11 ст. 14 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна".
Виходячи з викладеного, сплата гарантійного внеску Ларіним Р.М. - є виконанням встановленої Законом процедури участі в електронному аукціоні та порядку проведення приватизації, і відповідна процедура ОСОБА_5 була дотримана шляхом спати спірних коштів в сумі, що не заперечується сторонами.
За змістом пункту 111 Порядку, проведення електронних аукціонів для продажу об`єктів малої приватизації та визначення додаткових умов продажу, затвердженого постановою КМУ № 432 від 10.05.2018 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), повернення сплачених гарантійних внесків учасникам у випадках, передбачених пунктами 51, 62, 90, 92 цього Порядку, здійснюється оператором електронного майданчика протягом трьох робочих днів з дня, наступного за днем присвоєння електронному аукціону статусу "Аукціон не відбувся" або "Аукціон відмінено".
Відповідно до п.5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.
Разом з тим, відповідно до ч. 7 ст. 15 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна", після закінчення аукціону сплачений потенційними покупцями гарантійний внесок повертається потенційним покупцям, які не стали переможцями аукціону, у строк, що не перевищує 10 робочих днів із дня затвердження протоколу аукціону органом приватизації.
Як уже встановлено судом, 04.06.2021 між Вінницькою міською радою, в особі Департаменту комунального майна Вінницької міської ради, від імені якого діяв директор Департаменту комунального майна Вінницької міської ради Петров Андрій Анатолійович, надалі - Продавець, в особі представника, однієї сторони та - ОСОБА_5 , в особі представника Ларіної Вікторії Романівни, діючої на підставі довіреності, надалі-Покупець, в особі представника було укладено Договір купівлі-продажу, який зареєстровано в реєстрі за №708.
Предметом цього Договору купівлі-продажу, відповідно до п.1.1, було купівля- продаж приватизованих шляхом викупу нежитлових будівель під номером 1 (один), що розташовані за адресою: місто Вінниця, вулиця Монастирська, (надалі-«об`єкт приватизації» або «предмет договору»).
Відповідно до п.2.2. Договору з урахуванням сплати грошових коштів у розмірі 10 відсотків початкової ціни продажу Об`єкта приватизації в сумі 380 215, 00 грн, що зараховуються Покупцю в рахунок ціни продажу Об`єкта приватизації, сума доплати за об`єкт приватизації становить 4 995 785, 00 грн, з урахуванням ПДВ.
ОСОБА_5 було сплачено 380 215,00 грн, в рахунок вартості об`єкта нерухомості, що був сплачений як гарантійний внесок, що не заперечується відповідачем.
Згідно п.2.3. Договору, грошові кошти в сумі 4 995 785, 00 грн, з урахуванням ПДВ, за Об`єкт приватизації Продавець мав отримати від Покупця, в особі представника повністю після підписання цього Договору, не пізніше 04 (четвертого) липня 2021 (дві тисячі двадцять першого) року включно, шляхом безготівкового перерахування коштів.
Поряд з цим, судом встановлено, що доплата, обумовлена п.2.3 Договору у визначеному розмірі та строк Покупцем в особі представника за Об`єкт приватизації не відбулась, в зв`язку із смертю Покупця ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Як наслідок, Вінницькою міською радою було прийнято рішення від 24.09.2021 №593 «Про розірвання договору купівлі-продажу» зі змінами від 29.10.2021 №636, яким вирішила розірвати договір купівлі-продажу нежитлової будівлі під номером АДРЕСА_2 , укладеного між Вінницькою міською радою в особі Департаменту комунального майна Вінницької міської ради та гр. ОСОБА_5 , в особі гр. ОСОБА_3 , посвідчений 04.06.2021 приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Білоус О.Б. та зареєстровано в реєстрі за №708. Грошові кошти в сумі 380 215,00 грн сплачені як Гарантійний внесок за об`єкт приватизації зазначений в п. 1 даного рішення повернути спадкоємцям (померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ) ОСОБА_5 , в порядку та у спосіб, що визначений чинним законодавством України.
Суд зазначає, що дане рішення наразі є чинним та є офіційним нормативно-правовим або індивідуальним актом, який приймається радою в межах її компетенції, має юридичну силу та є обов`язковим до виконання на відповідній території.
Так, відповідно до Свідоцтв про право на спадщину за Законом (НТВ 302178, НТВ 302180, НТВ 302179, НТВ 302181 від 12.02.2024), які видані приватним нотаріусом Вінницької міського нотаріального округу, Білоус О.Б., та яка посвідчила, що на підставі статті 1261 Цивільного кодексу України, спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_5 , 1976 року народження, який помер " ІНФОРМАЦІЯ_3 , є його дружина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , місце проживання якої зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 (одній четвертій) частці, дочка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 , місце проживання якої зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 (одній четвертій) частці, дочка - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 , місце проживання якої зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 (одній четвертій) частці, дочка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 , місце проживання якої зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 (одній четвертій) частці.
Спадщина, на яку в указаних частках видано ці свідоцтва, складається з: - гарантійного внеску у сумі 380 215 (триста вісімдесят тисяч двісті п`ятнадцять) гривень 00 копійок, за кодом доходів 3103000 «Кошти від відчуження майна, що перебуває в комунальній власності», що знаходяться на розрахунковому рахунку бюджету Вінницької міської територіальної громади, номер НОМЕР_6 , від департаменту комунального майна Вінницької міської ради за об`єкт приватизації, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до довідки, виданої Виконавчим комітетом Вінницької міської ради від 26.01.2024 р, № 01/00/011/5819. 
Свідоцтво про право на спадщину на 1/4 (одну четверту) частку вказаного спадкового майна видано ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 .
За доводам суду грошове зобов`язання з повернення коштів виникло в момент припинення обов`язку передати об`єкт нерухомості, а саме: прийняттям рішення від 24.09.2021 №593 «Про розірвання договору купівлі-продажу» зі змінами від 29.10.2021 №636, яким Вінницька міська рада вирішила розірвати договір купівлі-продажу нежитлової будівлі під номером АДРЕСА_2 , укладеного між Вінницькою міською радою в особі Департаменту комунального майна Вінницької міської ради та гр. ОСОБА_5 , в особі гр. ОСОБА_3 , посвідчений 04.06.2021 приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Білоус О.Б. та зареєстровано в реєстрі за №708. Грошові кошти в сумі 380 215,00 грн сплачені як Гарантійний внесок за об`єкт приватизації зазначений в п. 1 даного рішення повернути спадкоємцям (померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ) ОСОБА_5 , в порядку та у спосіб, що визначений чинним законодавством України.
Суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки, вказані кошти сплачені ОСОБА_5 на виконання вимог Закону, проте, зобов`язання відповідача із передачі ОСОБА_5 об`єкту купівлі-продажу стало неможливим у зв`язку з обставиною (смертю ОСОБА_5 ), за яку жодна із сторін не відповідає, що припинило таке зобов`язання.
Припинення обов`язку продавця з передачі придбаного та оплаченого майна, зумовлює у нього (них) виникнення на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України обов`язку з повернення одержаних кошті, адже правова підстава одержання коштів відпала.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Аналіз статті 1212 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали.
Згідно з пунктом 3 частини третьої статті 1212 Цивільного кодексу України положення Глави 83 цього Кодексу застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Однак необхідною умовою для цього є відсутність або відпадіння достатньої правової підстави.
Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Отже, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
З огляду на викладене суд погоджується з доводами позивачів про необхідність застосування до спірних правовідносин положень ст. 1212 Цивільного кодексу України.
В свою чергу, визначення позивачами конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору. Господарський суд, з`ясувавши у розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу в обґрунтування своїх вимог або заперечень послалися не на ті норми, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує у прийнятті рішення саме такі норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17). Повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів проти держави, є законодавчо визначеними, а тому суд згідно з принципом jura novit curia ("суд знає закони") під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін (постанови Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц, від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц).
Суд, в контексті способу обраного позивачами способу захисту, вважає за необхідне врахувати і його ефективність, що також наголошується і у статті 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. 
Зокрема, у пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.
Отже, «ефективний засіб правового захисту» у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.
Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності небезпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005 (заява № 38722/02)).
Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі "ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE, Заява 28924/04) констатував: « 50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів рішення від 21.02.1975 у справі "Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), пп. 28 - 36, Series A № 18).
В аспекті забезпечення гарантій, визначених ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, для того, щоб бути ефективним, засіб захисту має бути незалежним від будь-якої вжитої на розсуд державних органів дії, бути безпосередньо доступним для тих, кого він стосується(рішення від 06.09.2005 у справі «Гурепка проти України» (Gurepka v. Ukraine), заява №61406/00, п. 59); спроможним запобігти виникненню або продовженню стверджуваному порушенню чи надати належне відшкодування за будь-яке порушення, яке вже мало місце (рішення від 26.10.2000 р. у справі «Кудла проти Польщі» (Kudla v. Poland), заява №30210/96, п. 158) (п. 29 рішення Європейського суду з прав людини від 16.08.2013 р. у справі «Гарнага проти України» (Garnaga v. Ukraine), заява №20390/07).
Таким чином, ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права.
Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту поновлення порушеного права позивача.
Рішення суду має бути ефективним інструментом поновлення порушених прав.
Порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту й у спосіб, не передбачений законом, зокрема статтею 16 Цивільного кодексу України, статтею 20 Господарського кодексу України, який проте є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.
Отже, суд вправі застосовувати способи захисту цивільних прав, які випливають із характеру правопорушень, визначених спеціальними нормами права, а також повинен ураховувати критерії ефективності таких засобів захисту та вимоги частин 2-5 статті 13 Цивільного кодексу України щодо недопущення зловживання свободою при здійсненні цивільних прав особою.
Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити реальне поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.
Здійснюючи судовий розгляд даної справи, господарський суд установив, що обраний позивачами спосіб захисту порушеного права, призводить у спірних правовідносинах до реального захисту та відновлення порушених прав позивачів та законних сподівань у такий спосіб. При цьому, визначення судом правової природи спірних правовідносин, як і їх кваліфікація та застосування норми права, яка регулює відповідні відносини - є повноваженнями суду, які реалізуються з метою дотримання засад господарського судочинства, закріплених у ст. 2 ГПК України.
Таким чином, вважає, що обраний позивачами спосіб захисту - є ефективним з огляду на вимоги наведених вище положень Цивільного кодексу України та Конвенції з прав людини та основоположних свобод та статті 1 Першого Протоколу до згаданої Конвенції.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що вимоги позивачів є законними та обґрунтованими, були доведені належними та допустимими доказами в розумінні ст. ст.76, 77 Господарського процесуального кодексу України, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. 
Згідно з ч.ч.1-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України.
Частиною 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з`ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.
Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Дослідивши усі обставини та надавши оцінку наявним у справі доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Отже, враховуючи, що позов задоволено повністю, витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача.
Керуючись ст. ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
У Х В А Л И В :
1. Позов задовольнити.
2. Стягнути з Вінницької міської ради (вул. Соборна, 59, м. Вінниця, 21050, код ЄДРПОУ 25512617) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_2 ) грошові кошти в сумі 95 053, 75 грн та 2 422, 40 грн відшкодування витрат зі сплати судового збору.
3. Стягнути з Вінницької міської ради (вул. Соборна, 59, м. Вінниця, 21050, код ЄДРПОУ 25512617) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_4 ) грошові кошти в сумі 95 053, 75 грн та 2 422, 40 грн відшкодування витрат зі сплати судового збору.
4. Стягнути з Вінницької міської ради (вул. Соборна, 59, м. Вінниця, 21050, код ЄДРПОУ 25512617) на користь ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_3 ) грошові кошти в сумі 95 053, 75 грн та 2 422, 40 грн відшкодування витрат зі сплати судового збору.
5. Стягнути з Вінницької міської ради (вул. Соборна, 59, м. Вінниця, 21050, код ЄДРПОУ 25512617) на користь  ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , РНОКПП НОМЕР_5 ) грошові кошти в сумі 95 053, 75 грн та 2 422, 40 грн відшкодування витрат зі сплати судового збору.
6. Видати накази після набрання рішенням законної сили.
7. Згідно із приписами ч.1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
8. Відповідно до положень ч.1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Оскільки розгляд справи здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
9. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи до Електронних кабінетів ЄСІТС.
Повне рішення складено 04 травня 2026 р.
Суддя Яремчук Ю.О.  

віддрук. прим.:
1 - до справи