Справа № 357/9244/26
3/357/3043/26 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.06.2026 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Примаченко В.О., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Гейсиха Ставищенського району Київської області, громадянки України, заміжньої, перебуваючої у декретній відпустці по догляду за дитиною до 3-річного віку, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ; зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ; до адміністративної відповідальності притягувалась постановою суду від 22.01.2026 за ч. 1 ст. 184 КУпАП до попередження, РНОКПП – НОМЕР_1 , 
за ч. 2 ст. 184 КУпАП, 

У С Т А Н О В И В:

24 квітня 2026 року ОСОБА_1 не виконувала вимоги по догляду за малолітнім сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що передбачено ч. 3 ст. 150 Сімейного Кодексу України, що призвело до того, що малолітній ОСОБА_2 в період часу з 13.04.2026 по сьогоднішній день був відсутній в Білоцерківському ліцеї-гімназії № 21.
24.04.2026 року щодо ОСОБА_1 інспектором сектору ювенальної превенції ВВГ Білоцерківського районного управління поліції складено протокол серії ВАД № 974125 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП.
Крім цього, 24 квітня 2026 року о 12 год. 15 хв. ОСОБА_1 неналежним чином виконувала свої батьківські обов`язки по відношенню до малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , внаслідок чого останні на момент виявлення були дуже худорляві, з подряпинами на тілі та обличчі, недоглянуті, а також у помешканні відсутнє світло постачання та встановлений портативний газовий балон, що несе загрозу життю та здоров`ю.
24.04.2026 щодо ОСОБА_1 старшим інспектором сектору ювенальної превенції ВВГ Білоцерківського районного управління поліції складено протокол серії ВАД № 969500 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП.
03.06.2026 справи об`єднані в одне провадження під № 357/9244/26 3/357/3043/26.
ОСОБА_1 в суді свою винуватість у вчиненні правопорушень визнала частково. Пояснила, що дійсно її син ОСОБА_2 був тривалий час відсутній в навчальному закладі, оскільки хворів. ОСОБА_1 не надавала до навчального закладу довідки про хворобу сина, так як до лікаря не зверталась з цього приводу. Повідомляла про це вчителя у месенджері «Viber» та вважає, що такого повідомлення про хворобливий стан сина було достатньо. Щодо встановлення в квартирі портативного газового балону пояснила, що будинок, в якому вони проживають на орендованій квартирі, взагалі не має газопостачання. Постачання електроенергії в їх квартирі було відключено, тому для приготування їжі ОСОБА_1 з її чоловіком встановили портативний газовий балон. Також ОСОБА_1 вважає, що її малолітні діти на момент огляду працівниками поліції не були худорляві та недоглянуті.
Заслухавши ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи, суддя дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень підтверджується матеріалами справи про адміністративні правопорушення, а саме: 
даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 974125 від 24.04.2026. в якому викладені фактичні обставини вчинення правопорушення;
даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 969500 від 24.04.2026, в якому викладені фактичні обставини вчинення правопорушення;
листом директора Білоцерківської гімназії – початкової школи № 21 К. Карпової від 23.04.2026 № 61. В листі зазначено, що класним керівником 7-А класу ОСОБА_5 виявлено факти систематичного невідвідування навчальних занять учнем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 . У період з січня по квітень поточного року учень систематично пропускав навчальні заняття. За вказаний період ним пропущено 39 навчальних днів, що становить 274 уроки. На регулярні звернення класного керівника щодо причини відсутності мати ОСОБА_6 надає відповіді виключно через месенджер «Viber», зазначаючи, що дитина хворіє. Водночас, попри неодноразові нагадування, жодної медичної довідки або письмового підтвердження причин відсутності за цей період надано не було. Крім того, мати систематично ухиляється від особистих зустрічей у закладі освіти для з`ясування обставин, посилаючи на постійну зайнятість. Така ситуація ускладнює належний контроль за станом здоров`я дитини, дотриманням її права на освіту та викликає обґрунтоване занепокоєння щодо виконання учнем навчальної програми;
психолого – педагогічною характеристикою учня 7-А класу Білоцерківської гімназії – початкової школи № 21 ОСОБА_2 , відповідно до якої учень виховується в багатодітній родині, проживає з вітчимом та двома молодшими братиками. ОСОБА_7 нерегулярно відвідує навчальний заклад, інколи запізнюється на заняття. За період навчання поводить себе як вихований, але не завжди старанний учень. Домашні завдання виконує не систематично та не завжди якісно. ОСОБА_7 розуміє та виконує словесні інструкції, навчальний матеріал засвоює у межах своїх можливостей, однак потребує додаткових пояснень;
письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 24.04.2026;
письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 24.04.2026., які узгоджуються з її поясненнями, наданими в суді. Окрім цього, ОСОБА_1 зазначила, що вона не зверталась до педіатра з приводу здоров`я її менших дітей; 
копією постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.101.2026 по справі № 357/21072/25 3/357/560/26, згідно з якою ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та накладено стягнення у виді попередження. Постанова набрала законної сили 03.02.2026. Вказана постанова підтверджує повторність вчиненого ОСОБА_1 правопорушення;
письмовими поясненнями ОСОБА_5 від 27.04.2026, згідно з якими остання є вчителем трудового навчання та технології в Білоцерківській гімназії – початковій школі № 21, є класним керівником у 7-А класі. Учень її класу ОСОБА_8 характеризується як такий, що має низький та середній рівень навчальних досягнень. Навчальну програму опановує нестабільно, що значною мірою пов`язано з періодичною відсутністю на заняттях. Пропуски носять повторюваний та тривалий характер, що суттєво впливає на якість засвоєння навчального матеріалу. Мати ОСОБА_1 періодично інформує ОСОБА_5 про причини відсутності дитини, переважно через месенджер Viber. Жодних медичних довідок чи висновків лікаря, що підтверджують поважність причин пропусків занять ОСОБА_7 , класному керівнику не надано. Матір учня неодноразово запрошували до начального закладу для проведення бесіди щодо відвідування дитиною навчальних занять. Однак належної реакції у вигляді особистого відвідування закладу або надання документів не було. 
Статтею 150 Сімейного Кодексу України визначено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: 1. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. 2. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. 3. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. 4. Батьки зобов`язані поважати дитину. 5. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. 6. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. 7. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»).
Виховання дітей є головним моральним і правовим обов`язком батьків. І від того, як батьки виконують свої обов`язки повною мірою залежить увесь процес розвитку дитини, а відповідно і її формування, становлення як людської особистості.
Суддя критично оцінює пояснення ОСОБА_1 , оскільки вони спростовуються дослідженими матеріалами справи.
Таким чином, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 184 КУпАП, тобто в ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх дітей, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, повністю доведена, та ОСОБА_1 повинна бути піддана адміністративному стягненню.
Відповідно до ч. 2 ст. 184 КУпАП ті самі дії, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, - тягнуть за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 
Відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП настає у разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.
Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 34 КУпАП, суддею не встановлено.
Обставиною, що обтяжує відповідальність ОСОБА_1 , відповідно до ст. 35 КУпАП, є повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.
Призначаючи стягнення, враховуються дані про особу правопорушника, характер вчинених правопорушень, обставини їх скоєння, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність та наявність обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративні правопорушення та яке з урахуванням ступеню винуватості ОСОБА_1 має бути у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на переконання судді буде достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею інших адмінправопорушень.
Виходячи з викладеного, керуючись ч. 2 ст. 36, ст. ст. 40-1, 213, 221, 277, 283 – 285, 294 КУпАП, та відповідно до ч. 2 ст. 184 КУпАП, суддя, - 

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 184 КУпАП, та відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) грн.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп. (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 коп.).
Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.
Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Суддя	Віктор ПРИМАЧЕНКО