Дата документу 28.04.2026 Справа № 335/13925/24

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
Єдиний унікальний №335/13925/24  Головуючий у 1-й інстанції: Романько О. О.
Провадження № 22-ц/807/703/26  Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
28 квітня 2026 року м. Запоріжжя
Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого,судді-доповідача  суддів:    за участю секретаря  	Подліянової Г.С., Кочеткової І.В., Кухаря С.В.,  Остащенко О.В.,   	

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 , представника, адвоката Фельського Сергія Леонідовича,  ОСОБА_2 , яка є законним представником неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , від імені якої діє адвокат Волошина  Євгенії Вячеславівни, на рішення Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 09 грудня 2025 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії-Запорізького обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 , неповнолітнього ОСОБА_3 в особі законного представника - матері ОСОБА_2 , про стягнення грошових коштів зі спадкоємців боржника, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2024 року Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії-Запорізького обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , неповнолітнього ОСОБА_3 в особі законного представника - матері ОСОБА_2 ,  про стягнення грошових коштів зі спадкоємців боржника.

В обґрунтування позову зазначено, що 24 березня 2021 року між акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (далі – Банк, АТ «Ощадбанк») та ОСОБА_4 (надалі - Боржник) укладено Заяву про приєднання №120431109/260319 (надалі – Заява) до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (надалі – ДКБО). 

Шляхом підписання Заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), ОСОБА_4 беззастережно приєднався до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в редакції, яка діяла на день підписання Заяви на приєднання розміщена на інтернет – сторінці Банку та уклав з Банком Договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку. 

На виконання умов Договору, Банк надав ОСОБА_4 платіжну картку та ПІН-конверт до неї. У відповідності до заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) від 24 березня 2021 року ОСОБА_4 встановлено кредитний ліміт у сумі 250 000,00 грн, строк кредиту (користування ним) встановлюється на 60 місяців. Процентна ставка за Кредитом є фіксованою, і складає 38% річних за користування кредитними коштами на момент укладення цього кредитного договору, та може бути змінена, в порядку та на умовах визначених Договором, окрім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс – періоду. 

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується актовим записом про смерть №471 від 23 серпня 2023 року зареєстрований Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 23 серпня 2023 року). 

09 лютого 2024 року банк звернувся з вимогою від 07 лютого 2023 року №55/5.4-06/14075/2024 до Другої запорізької державної нотаріальної контори.

14 березня 2024 року на адресу Банку надійшов лист приватного нотаріуса Петренко С.В. від 05 березня 2024 року №131/02-14 з інформацією про реєстрацією претензії кредитора.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26 листопада 2024 року по справі №335/12793/24 заява Банку про забезпечення доказів задоволена частково – витребувано у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Петренко Світлани Володимирівни належним чином посвідчені копії матеріалів спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в частині заяви (заяв) про прийняття спадщини після останнього та (або) відомостей про осіб, що прийняли спадщину за фактом проживання із спадкодавцем (у разі наявності).

Спадкоємцями ОСОБА_4 є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У зв`язку з невиконанням ОСОБА_4 умов Кредитного договору, станом на 03 грудня 2024 року наявна заборгованість у сумі 218 384,95 грн, з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) – 191 699,96 грн, проценти за користування кредитом – 26 251,47 грн, комісія - 433,55 грн.

На підставі вищевикладеного позивач просив стягнути з ОСОБА_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , які є спадкоємцями боржника ОСОБА_4 на користь акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії – Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість, яка виникла у зв`язку з невиконанням спадкодавцем ОСОБА_4 зобов`язань щодо погашення кредитної заборгованості, яка станом на 03.12.2024 складає 218 384,95 грн, з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) – 191 699,96 грн; проценти за користування кредитом – 26 251,47 грн; комісія - 433,55 грн, а також судові витрати.

Рішенням Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 09 грудня 2025 року позов задоволено частково. 
Стягнуто з ОСОБА_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , які є спадкоємцями боржника ОСОБА_4 , на користь акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії – Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість, яка виникла у зв`язку з невиконанням спадкодавцем ОСОБА_4 зобов`язань щодо погашення кредитної заборгованості і станом на 21.08.2023 складає 199 401, 37 гривень, з яких: 191 699,93 гривень основний борг, 7 701,44 гривень проценти, вартість майна успадкованого ОСОБА_1 на загальну суму 101 875,86 гривень та спадкоємця ОСОБА_3 , 2012 року народження, на суму – 92 711,025 гривень.
Стягнуто з ОСОБА_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на користь акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії – Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк», судовий збір по 1495,39 гривень з кожного окремо.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Фельського Сергія Леонідовича подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 09 грудня 2025 року скасувати в частині задоволення позовних вимог до ОСОБА_1 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог. 

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції не врахував, що банк не надав належні докази заборгованості спадкодавця ОСОБА_4 на день його смерті. ОСОБА_1 не була обізнана про наявність будь якої заборгованості перед банком за життя спадкодавця, чоловік не узгоджував з нею отримання кредиту, а тому кредит було отримано ним в інтересах іншої сім`ї; виписки надані банком мають суперечності, оскільки мають велику кількість розбіжностей по транзакціям, але при цьому мають однакову фінальну суму; позивач вимагає солідарного стягнення усієї заборгованості з усіх спадкоємців, що не відповідає нормам чинного законодавства. 

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 в особі представника – адвоката Волошина Євгенії Вячеславівни подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 09 грудня 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі. 

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції не врахував, що син померлого, який прийняв спадщину, - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є малолітньою дитиною. На момент смерті батька йому виповнилося 10 повних років, а на момент звернення до суду з позовом – 11 років. Тобто ОСОБА_3 є особою, яка набула лише часткової дієздатності. ОСОБА_2 , в тому числі з якої позивач просить стягнути заборгованість яка виникла у зв`язку з невиконанням спадкодавцем ОСОБА_4 зобов`язань щодо погашення кредитної заборгованості у розмірі 218 384,95 грн, є колишньою дружиною померлого ОСОБА_4 , тому в силу закону вона не є особою, зобов`язаною здійснити погашення вище зазначеної заборгованості. З огляду на викладене малолітній син померлого ОСОБА_3 , в силу свого віку та наявності в нього лише часткової цивільної дієздатності не наділений правом та можливістю виступати виконавцем волевиявлення померлого, він не може виступати суб`єктом, наділеним правом на звернення до банку для здійснення платежів, укладати договори купівлі-продажу майна, з метою погашення заборгованості, оскільки такий правочин не є дрібним побутовим правочином, не має власного доходу, тому, відповідно, він і не набув здатності відповідати за такими зобов`язаннями. Враховуючи, що ОСОБА_1 отримала більшу частку в майні померлого ОСОБА_4 , то і розмір боргу стягується відповідно до фактичної частки у вартості майна, одержаного у спадщину кожним. Вважає, що позивачем не надано доказів на підтвердження розміру заборгованості за Кредитним договором. З виписки вбачається, що вона надана за період з 31.12.2020 року по 21.08.2023 року, тобто навіть більше, ніж період користування за договором. З цієї виписки вбачається, що розмір заборгованості становить 24 334,65 грн, а не 218 384,95 грн, як в позові зазначає банк.

Відповідно до відзиву на апеляційні скарги АТ «Ощадбанк» зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, з`ясовано їх правову природу та як наслідок ухвалено обгрунтоване та законне рішення, а доводи апеляційних скарг є безпідставними та необгрунтованими. В зв`язку з наведеним, просить апеляційні скарги ОСОБА_1 – адвоката Фельського С.Л. та ОСОБА_2 , що діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в особі представника – адвоката Волошиної Є.В. залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

АТ «Державний ощадний банк України», будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, а саме шляхом надсилання судової повістки-повідомлення в електронний кабінет підсистеми «Електронний суд», що підтверджується довідкою відповідального працівника суду про доставку судової повістки про виклик до суду до електронного кабінету 18.03.2026 року (а.с. 183) до апеляційного суду не з`явився. На адресу апеляційного суду від представника АТ «Державний ощадний банк України» надійшла заява про відкладення розгляду справи, у зв`язку з тим, що представник банку Плескачова Т.В. буде приймати участь в судовому засіданні Центрального апеляційного господарського суду у справі № 908/1318/23, яке призначено на 28.04.2026 року о 12.00 годин, а інший представник з 27.04.2026 по 01.05.2026 року перебуває у відпустці (а.с.185-187). 

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки АТ «Державний ощадний банк України», був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справ, останній реалізував своє право на викладення відповідних аргументів у відзиві на апеляційні скарги, та, зважаючи на межі розгляду справи в суді апеляційної інстанції (стаття 367 ЦПК України), апеляційний суд вважає за потрібне розглянути справу в даному судовому засіданні за відсутності АТ «Державний ощадний банк України», причини неявки його представника вважає не поважними, оскільки про дату, час та місце справи АТ «Державний ощадний банк України» був повідомлений завчасно - 18.03.2026 року, проте вибрав інше судове засідання. 

При цьому, колегія суддів зауважує, що Європейський суд з прав людини у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" ("Alimentaria Sanders S.A. v. Spain", рішення від 7 липня 1989 року, заява №11681/85, п. 35) зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Апеляційний суд виходить з того, що якщо сторони та/або їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню. 

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам відповідає.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем було дотримано вимоги статті 1281 Цивільного кодексу України та у встановлений строк подано вимогу (претензію) до потенційних спадкоємців ОСОБА_4 , шляхом подання вимоги до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу. З огляду на те, що єдиними спадкоємцями за законом, які не подали заяву про відмову від спадщини протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини є в рівних долях дружина спадкодавця - ОСОБА_1 , дитина - ОСОБА_3 в інтересах якого діє його законний представник ОСОБА_2 – відповідачі у справі, які обізнані про вимоги позивача, вони прийняли спадщину та мають обов`язок здійснити виконання зобов`язання перед кредитором спадкодавця в межах вартості отриманого спадкового майна. Суд вважав позовні вимоги банку обґрунтованими в частині розміру заборгованості, яка виникла на час смерті боржника ОСОБА_3 – 21 серпня 2023 року та становить суму заборгованості за кредитним договором №120431109/260319 від 24 березня 2024 року у розмірі 199 834,92 грн, з яких: 191 699,93 грн основного боргу та 7 701,44 грн – проценти.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, виходячи з наступного. 

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що 24 березня 2021 року між акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_4 укладено заяву про приєднання №120431109/260319 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (т.1 а.с.9).

Шляхом підписання заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), ОСОБА_4 беззастережно приєднався до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в редакції, яка діяла на день підписання заяви на приєднання розміщена на інтернет – сторінці банку та уклав з банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку. 

На виконання умов договору, банк надав ОСОБА_4 платіжну картку та ПІН-конверт до неї.

У відповідності до заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) від 24.03.2021 ОСОБА_4 встановлено кредитний ліміт у сумі 250 000,00 грн. Строк кредиту (користування ним) встановлюється на 60 місяців (т.1 а.с.11).

Процентна ставка за кредитом є фіксованою, і складає 38 процентів річних за користування кредитними коштами на момент укладення цього кредитного договору, та може бути змінена, в порядку та на умовах визначених договором, окрім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс – періоду. 

Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору станом на 03.12.2024 зазначено про наявність заборгованості у сумі 218 384,95 грн (двісті вісімнадцять тисяч триста вісімдесят чотири) 95 грн, з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) – 191 699,96 грн; проценти за користування кредитом – 26 251,47 грн; комісія - 433,55 грн (т.1 а.с.20,т.2 а.с.169-173).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується актовим записом про смерть №471 від 23.08.2023 складеним Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та видане свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 23.08.2023 року (т.1 а.с.13). 

09 лютому 2024 року банк звернувся з вимогою від 07.02.2023 №55/5.4-06/14075/2024 до Другої запорізької державної нотаріальної контори (т.1 а.с.14).

14 березня 2024 року на адресу банку надійшов лист приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Петренко С.В. від 05.03.2024 №131/02-14 з інформацією про реєстрацією претензії кредитора (т.1 а.с.16).

18 березня 2024 року банк звернувся з заявою від 15.03.2023 за №55/5.4-06/34168/2024 до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Петренко Світлани Володимирівни про надання інформації щодо спадкоємців померлого ОСОБА_4 (т.1 а.с.17). 

05 квітня 2024 року на адресу банку надійшло повідомлення від приватного нотаріуса Петренко С.В. від 25.03.2024 №161/02-14 про неможливість надати інформацію щодо спадкоємців у відповідності до ст. 8 Закону України «Про нотаріат» (т.1 а.с.19). 

Для з`ясування інформації щодо осіб, які є спадкоємцями ОСОБА_4 , банком до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя була подана заява про забезпечення доказів від 18.11.2024 №55/5.4-03/142077/2024. 

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26.11.2024 по справі №335/12793/24 заява банку про забезпечення доказів задоволена частково – витребувано у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Петренко Світлани Володимирівни належним чином посвідчені копії матеріалів спадкової справи, відкритої до майна померлого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , в частині заяви (заяв) про прийняття спадщини після останнього та (або) відомостей про осіб, що прийняли спадщину за фактом проживання із спадкодавцем (у разі наявності).

З отриманих матеріалів спадкової справи банком встановлено, що спадкоємцями ОСОБА_4 є його дружина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та малолітній син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (т.2 а.с.31-151).

Відповідно до матеріалів спадкової справи №42/2023, заведеної 28.08.2023 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Петренко С.В. та наданої на вимогу суду, слідує, що спадкова справа після померлого спадкодавця ОСОБА_4 заведена на підставі заяви ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , поданої останньою в інтересах її малолітнього сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (т.2 а.с.31-зворот).

18.10.2023 з заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4 до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Петренко С.В. звернулася ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка доводилася спадкодавцю дружиною (т.2 а.с.32).

Окрім цього, в матеріалах спадкової справи міститься: свідоцтво про смерть спадкодавця ОСОБА_4 та повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть; інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) відповідно до якої вбачається, що спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину після померлого спадкодавця не видавалося; інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) відповідно до якої вбачається, що спадкодавець за життя заповіти або спадкові договори не укладав; витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі, згідно якого слідує, що 28.08.2023 приватним нотаріусом Петренко С.В. заведена спадкова справа на майно померлого спадкодавця; копія свідоцтва про народження ОСОБА_3 та довідка про зареєстроване місце його проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 28.05.2013 разом з його матір`ю ОСОБА_2 .

На запит приватного нотаріуса надана інформація щодо зареєстрованих осіб за останнім зареєстрованим місцем проживання спадкодавця. Так, відповідно до інформації департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 30.08.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 з 19.01.2003. За цією ж адресою у період з 19.01.2003 по 23.08.2023 (помер ІНФОРМАЦІЯ_6 ) був зареєстрований ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (т.2 а.с.45-48).

19.10.2023 приватний нотаріус Петренко С.В. звернулася до АТ «Ощадбанк» (м. Київ) з запитом про надання інформації щодо наявності в банку вкладів, компенсаційних нарахувань у будь-якій валюті, їх розмір на ім`я ОСОБА_4 , 1964 року народження (т.2 а.с.54).

20.11.2023 з боку АТ «Державний ощадний банку України» на запит нотаріуса було надано інформацію станом на 13.11.2023 про рахунки ОСОБА_4 в філії – Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» (т.2 а.с.55). 

18.02.2024 ОСОБА_2 в інтересах свого малолітнього сина зверталася до ОСОБА_1 та приватного нотаріуса Петренко С.В. з листом-пропозицією щодо надання дружиною спадкодавця відомостей про все майно, що перебувало у його власності та яким вона стала володіти після смерті ОСОБА_4 .

26.02.2024 ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Петренко С.В. з заявою про видачу їй свідоцтв про право власності на 1/2 частку майна: житлового будинку АДРЕСА_3 ; земельної ділянки, загальною площею 0,1 га, кадастровий номер 2310100000:04:013:0091; причепу, реєстраційний номер НОМЕР_2 ; автомобіля, реєстраційний номер НОМЕР_3 ; човна, ідентифікаційний номер корпусу НОМЕР_4 , як спільної сумісної власності подружжя (т.2 а.с.57).

Також, 26.02.2024 ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Петренко С.В. з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке залишилося після померлого ОСОБА_4 : 1/4 частку житлового будинку АДРЕСА_3 ; 1/4 частку земельної ділянки, загальною площею 0,1 га, кадастровий номер 2310100000:04:013:0091; 1/4 частку причепу, реєстраційний номер НОМЕР_2 ; 1/4 частку автомобіля, реєстраційний номер НОМЕР_3 ; 1/4 частку човна, ідентифікаційний номер корпусу FR-SPBUK431G314 (т.2 а.с.58)..

26.02.2024 приватним нотаріусом Петренко С.В. на ім`я ОСОБА_1 було видано свідоцтва про право власності на 1/2 частку у праві спільної сумісної власності на майно набуте подружжям за час шлюбу: причеп легковий, марки «ВЕРДА», реєстраційний номер НОМЕР_2 ; автомобіля марки SKODA, реєстраційний номер НОМЕР_3 ; човна НОМЕР_5 , ідентифікаційний номер корпусу НОМЕР_4 ; житлового будинку АДРЕСА_3 ; земельної ділянки, загальною площею 0,1 га, кадастровий номер 2310100000:04:013:0091. Відповідні відомості внесені до Державного реєстру речових прав 27.02.2024 (т.2 а.с.84).

26.02.2024 приватний нотаріус Петренко С.В. видала ОСОБА_1 свідоцтва про право власності за законом на 1/4 частку майна: житлового будинку АДРЕСА_3 ; земельної ділянки, загальною площею 0,1 га, кадастровий номер 2310100000:04:013:0091; причепу марки «ВЕРДА», реєстраційний номер НОМЕР_2 ; автомобіля марки SKODA, реєстраційний номер НОМЕР_3 ; човна НОМЕР_5 , ідентифікаційний номер корпусу НОМЕР_4 . Відповідні відомості були відображені у Спадковому реєстрі та Державному реєстрі речових прав від 27.02.2024, що підтверджується відповідними витягами (т.2 а.с.85-97).

Свідоцтва на іншу 1/4 частку всього переліченого майна, спадкоємцем якого є син спадкодавця – ОСОБА_3 , 2012 року народження, не видавались.

На вимогу суду, у даній справі, НЕК «Укренерго» надало розрахунок заробітної плати, яка належала до виплати ОСОБА_4 та була виплачена, у зв`язку з його смертю ОСОБА_1 , як спадкоємиці, згідно наданих документів в сумі 9164,83 грн - 06.09.2023 (т.2 а.с.118).

За повідомленням РСЦ ГСЦ у Дніпропетровській та Запорізькій областях від 01.05.2025 транспортний засіб моделі «NISSANJUKE», 2017 року, у період часу з 12.08.2017 по 23.03.2024, за номерним знаком НОМЕР_6 був зареєстрований за ОСОБА_1 , 1962 року народження. 23.03.2024 в ТСЦ МВС № 2348 проведено перереєстрацію цього транспортного засобу на нового власника за договором дарування, укладеного в ТСЦ, на ОСОБА_5 . Вартість дарунку визначена в розмірі 50 000 грн (т.2 а.с.121-122).

Вартість спадкового майна: причепу марки «ВЕРДА», реєстраційний номер НОМЕР_2 ; автомобіля марки SKODA, реєстраційний номер НОМЕР_3 ; човна НОМЕР_5 , ідентифікаційний номер корпусу НОМЕР_4 за матеріалами спадкової справи не визначалася.

Вартість спадкового майна: житлового будинку АДРЕСА_3 ; земельної ділянки, загальною площею 0,1 га, кадастровий номер 2310100000:04:013:0091 згідно договорів купівлі-продажу будинку від 20.08.2010 та купівлі-продажу земельної ділянки від 20.08.2010 складає 294 844,10 грн. та 76 000,00 грн. відповідно (т. 2 а.с.66-70).

Інших відомостей про вартість успадкованого майна спадкоємці в межах цієї цивільної справи не надавали.

Таким чином, загалом спадкоємець ОСОБА_1 на підставі виданих приватним нотаріусом Петренко С.В. свідоцтв від 26.02.2024 має у своїй власності 3/4 частки кожного з зазначеного вище об`єкту як нерухомого, так і рухомого майна. Спадщина ж складає по 1/4 частці цього майна. 

Отже, судом встановлено, що за матеріалами справи виявилося за можливе встановити вартість майна успадкованого ОСОБА_1 на загальну суму 101 875,86 грн. з яких: 73 711,025 грн. (25%) вартості житлового будинку АДРЕСА_3 ; 19 000,00 грн. (25%) вартості земельної ділянки по АДРЕСА_3 , загальною площею 0,1 га, кадастровий номер 2310100000:04:013:0091; 9164,83 грн. – заробітна плата спадкодавця отримана нею 06.09.2023.

Транспортний засіб моделі «NISSANJUKE», 2017 року, який у період часу з 12.08.2017 по 23.03.2024, за номерним знаком НОМЕР_6 , був зареєстрований за ОСОБА_1 , 1962 року народження, та був нею відчужений після смерті спадкодавця, не був нотаріусом включений до спадкової маси. Договір дарування від 23.03.2024 не був визнаний недійсним. Тому суд не може прийняти у загальну вартість відомості щодо даного автомобіля.

Вартість майна, відомості про яке є в матеріалах справи, що припадає на 1/4 частку спадкоємця ОСОБА_3 , 2012 року народження, складає – 92 711,025 грн., а саме: 73 711,025 грн. (25%) вартості житлового будинку АДРЕСА_3 ; 19 000,00 грн. (25%) вартості земельної ділянки по АДРЕСА_3 , загальною площею 0,1 га, кадастровий номер 2310100000:04:013:0091.

27.02.2024 до Другої запорізької державної нотаріальної контори надійшла вимога АТ «Ощадбанк» як кредитора до спадкоємців померлого ОСОБА_4 щодо заборгованості за кредитом у розмірі 218 864,49 грн (т.2 а.с.99).

27.02.2024 зазначена вимога була перенаправлена Другою запорізькою державною нотаріальною конторою до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Петренко С.В., тобто за місцем заведення спадкової справи (т.2 а.с.88-зворот).

05.03.2024 зазначена вимога надійшла до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Петренко С.В та долучена до матеріалів спадкової справи № 42/2023, про що було повідомлено Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» (т.2 а.с.110).

08.03.2024 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Петренко С.В. було надіслано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повідомлення про надходження претензії кредитора (т.2 а.с.111).

25.03.2024 АТ «Ощадбанк» звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Петренко С.В. з запитом щодо надання інформації про спадкоємців позичальника ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 (т.2 а.с. 111-зворот).

Листом від 25.03.2024 приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Петренко С.В. відмовила АТ «Ощадбанк» в наданні такої інформації з посиланням на ст. 8 Закону України «Про нотаріат» (т.2 а.с.112).

02.12.2024 до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Петренко С.В. надійшла ухвала Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя (станом на 01.05.2025 перейменованого на Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя) про забезпечення доказів за заявою АТ «Ощадбанк», яка того ж дня була виконана (т.2 а.с.113-114).

18.03.2024 ОСОБА_1 звернулася з письмовою заявою до Запорізького управління АТ «Ощадбанк» повідомивши, що вона є спадкоємицею після померлого позичальника ОСОБА_4 (заява про приєднання до ДКБО №1214215409 від 24.03.2021), який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 . Окрім того, зазначила, що є ще один спадкоємець – ОСОБА_3 , 2012 року народження. У зв`язку зі смертю позичальника ОСОБА_4 вона готова добровільно сплатити заборгованість за кредитом у розмірі прийнятої нею спадщини.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Розпорядження своїм правом на захист є приписом цивільного законодавства і полягає в наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року в справі № 925/642/19 зазначено, що порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. При цьому позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.

Спірні правовідносини стосуються захисту прав кредитора на задоволення своїх вимог після смерті боржника за кредитним договором № 120431109/260319 від 24 березня 2021 року, зокрема шляхом стягнення заборгованості за цим кредитним договором, яка виникла на час смерті боржника ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 ЦК України). Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і не договірних зобов`язань.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.

Статтями 1216, 1218 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частин першої, другої статті 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 ЦК України).

Відповідно до частини першої, третьої-п`ятої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. 

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно із положеннями статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб..

Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Відповідно до положень статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

За змістом наведених вище норм права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. Звідси обов`язок спадкоємців боржника перед кредиторами спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

У разі смерті позичальника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в основному зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину (постанова Верховного Суду України від 17 квітня 2013 року у справі № 6-18цс13, постанова Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі № 2-2519/11).

У постанові Верховного Суду у від 18 вересня 2019 року у справі № 640/6274/16-ц зазначено, що при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: - чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); - при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.

До обов`язку позивача як кредитора спадкодавця належить доказування обставин щодо розміру заборгованості боржника на день відкриття спадщини, наявність спадкоємців боржника, дотримання кредитором строку, визначеного статтею 1282 ЦК України, звернення з вимогою до спадкоємців боржника, а до обов`язку спадкоємця позичальника, у разі заперечення проти заявлених вимог, належить обов`язок доведення розміру та вартості успадкованого ним майна. Таким чином, обсяг спадкового майна та його вартість повинен доводити спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна(постанови Верховного Суду від 29 січня 2020 року у справі № 496/4363/15-ц, від 26 жовтня 2022 року у справі № 336/437/21, від 20 березня 2024 року у справі № 128/839/19).

У постанові Верховного Суду України від 12 квітня 2017 року у справі № 6-2962цс16, зазначено що чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України "Здійснення права на спадкування") та оформлення спадщини (глава 89 цього Кодексу "Оформлення права на спадщину"). Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. 

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що хоч отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обов`язком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог кредитора. Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов`язку, передбаченого статтею 1297 ЦК України, зокрема, з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням балансу вірогідностей. Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує на довіру.

Встановивши, що заборгованість ОСОБА_4 за кредитним договором №120431109/260319 від 24 березня 2021 року на день його смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) становить 199401,37 грн з яких: 191699, 93 грн – заборгованість за тілом кредиту, 7701,44 грн – заборгованість за процентами, яка ним не була погашена, кредитор у визначений статтею 1281 ЦПК України строк пред`явив свої вимоги до спадкоємців ОСОБА_1 ОСОБА_3 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 , суд першої інстанції дійшов мотивованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, стягнувши суму заборгованості в межах вартості спадкового майна, одержаного у спадщину після смерті ОСОБА_4 , а саме з ОСОБА_1 в межах вартості майна одержаного у спадщину в розмірі 101875, 86 грн, з ОСОБА_3 в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 в межах вартості спадкового майна в розмірі 92711, 25 грн.

Належних, достатніх та достовірних доказів, які б спростували наданий банком розрахунок заборгованості за кредитним договором №120431109/260319 від 24 березня 2021 року, яка виникла на день смерті ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) матеріали справи не містять.

Натомість, АТ «Державний ощадний банк України» надав розгорнутий розрахунок заборгованості, виписки по рахункам з яких вбачається, що за весь час користування кредитними коштами з 30.03.2021 по 18.08.2023 року по рахунку НОМЕР_7 з обліку виданого кредитного ліміту відбувся рух коштів на загальну суму 726 970, 44 грн. В той час як на погашення (зменшення) кредитного ліміту за цей самий період надійшло коштів на загальну суму 535270, 51 грн. Таким чином, станом на день смерті позичальника ОСОБА_4 залишок заборгованості за основним боргом становить 191699,93 грн. Після того, як АТ «Ощадбанк» стало відомо про смерть ОСОБА_4 банком було здійснено коригування залишку обліку заборгованості за процентами на дату його смерті, що становить 7701, 44 грн.

Банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійсненні протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 25 травня 2021 року № 554/4300/16-ц.

Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Пунктом 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 ( в редакції, чинній на час вирішення справи судом першої інстанції), виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Таким чином, надані банком виписки за картковими рахунками позичальника, яким суд дав оцінку у сукупності з іншими зібраними у справі доказами, підтверджують обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено у детальному розрахунку та не спростовано будь-яким контррозрахунком відповідачів.

Отже, доводи апеляційних скарг про те, що банком не підтверджена заборгованість за кредитним договором №120431109/260319 від 24 березня 2021 року, яка виникла на день смерті ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), є безпідставними та не заслуговують на увагу.

Доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_1 – адвоката Фельського С.Л. про те, що банком заявлені позовні вимоги про солідарне стягнення кредитної заборгованості із спадкоємців боржника не заслуговують на увагу, оскільки банком пред`явлені позовні вимоги у поверненні сум за кредитом та іншими нарахуваннями за позикою, що виникли до дня смерті спадкодавця, але в межах вартості одержаного у спадок майна та відповідно до розміру часток кожного з них, що відповідає положенням частини першої статті 1282 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги законного представника ОСОБА_3 - ОСОБА_2 , від імені якої діє адвокат Волошина  Є. В. про те, що оскаржувним судовим рішенням фактично стягнуто подвійну суму заборгованості в розмірі 199401,37 грн, як з ОСОБА_6 так і з ОСОБА_3 не заслуговують на увагу, оскільки з відповідачів стягнута сума заборгованості за кредитним договором від 24 березня 2021 року в межах вартості спадкового майна, одержаного у спадщину після смерті ОСОБА_4 , а саме вартість майна успадкованого ОСОБА_1 становить на суму 101875, 86 грн, вартість успадкованого майна ОСОБА_3 становить в розмірі 92711, 25 грн, а також судові витрати з кожного по 1495, 39 грн. 

Доводи апеляційної скарги законного представник ОСОБА_3 -  ОСОБА_2 від імені якої діє адвокат Волошина  Є. В. про невжиття судом заходів для залучення до участі у справі органу опіки та піклування не заслуговують на увагу, оскільки спір у вказаній справі виник з приводу стягнення заборгованості із спадкоємців померлого позичальника і не потребує висновку органу опіки і піклування, а відтак не потребує залучення до участі у справі в якості третьої особи органу опіки і піклування, оскільки спір виник не з приводу особистих прав неповнолітньої дитини.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявників по суті спору та їх відображення в оскарженому судовому рішенні, питання вмотивованості висновків суду першої інстанцій, апеляційний суд виходить з того, що у справі, яка розглядається сторонам надано мотивовану відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин.

Інші доводи апеляційних скарг зазначених висновків суду першої інстанції не спростовують, зводяться значною мірою до переоцінки доказів, яким судом першої інстанції надана відповідна правова оцінка обгрунтовано викладена в мотивувальній частині судового рішення 

Висновки суду першої інстанції, з урахуванням встановлених у цій справі обставин, не суперечать висновкам Верховного Суду, на які посилаються заявники у апеляційних скаргах.

З огляду на зазначене, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку згідно зі статтями 76-78, 891, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обгрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

З урахуванням доводів апеляційної скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Фельського С.Л., апеляційної скарги ОСОБА_2 , яка є законним представником неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , від імені якої діє адвокат Волошина Є.В., меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування оскарженого судового рішення суду першої інстанції. 

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 06 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "РуїсТоріха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
З огляду на те, що оскаржене судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.
Відповідно до підпункту "в" пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки апеляційні скарги залишено без задоволення, підстави для нового розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд, 

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника, адвоката Фельського Сергія Леонідовича – залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 ,яка є законним представником неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , від імені якої діє адвокат Волошина  Євгенії Вячеславівни – залишити без задоволення. 

Рішення Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 09 грудня 2025 року – залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повна постанова складена 29 квітня 2026 року.

Головуючий, суддя 	Суддя	Суддя	
Подліянова Г.С.	Кочеткова І.В. 	Кухар С.В.