Справа № 177/1167/26
Провадження № 2/177/1149/26 
Р І Ш Е Н Н Я 
(заочне)
Іменем України
19 травня 2026 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді: Березюк М. В.
за участі: секретаря Бабєєва К. О., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного провадження, цивільну справу за позовною заявою цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,- 

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача, через систему «Електронний суд», звернувся до суду з зазначеною позовною заявою, в якій просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором (кредитна лінія) №1463-4849 від 24.10.2024 року в загальному розмірі 73479,00 грн, з яких: сума простроченої заборгованості за кредитом – 16500,00 грн, сума простроченої заборгованості по процентам 49269,00 грн, заборгованість по комісії у розмірі 3300,00 грн., заборгованість по процентах річних на підставі ст. 625 ЦК України 4410,00 грн, а також просив суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 2662,40 грн.
В обґрунтування позову зазначає, що 24.10.2024 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (надалі по тексту ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС») і ОСОБА_1 , за допомогою Веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1463-4849.
Як слідує зі змісту кредитного договору, він разом із Правилами надання споживчих кредитів складає єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким Позичальник була попередньо ознайомлена.
У відповідності до норм ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» кредитний договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ «Про електронну комерцію».
Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту.
Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
На виконання зазначених вимог, позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор А0673 для підписання Кредитного договору №1463-4849 від 24.10.2024 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів.
Відповідно до умов Кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит на умовах кредитної лінії, для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 16500,00 грн.; строк кредитування 300 днів, базовий період 14 днів, комісія за видачу кредиту у розмірі 20% від суми кредиту, стандартна ставка 1% за кожен день користування кредитом, знижена процентна ставка 0,90% в день за кожен день користування кредитом.

Без отримання смс-повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на вебсайт Кредитора до особистого кабінету, без отримання смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання угоди, Кредитний договір між Позивачем та Відповідачем не був би укладений, а кредитні кошти не були би перераховані Відповідачу.
Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши Відповідачу кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору.
Відповідач підтвердила виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного Кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання Кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти відповідач не скористалася своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання нею грошових коштів.
В подальшому, відповідач всупереч умовам Кредитного договору, ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування» та ст.ст. 525, 526, 530, 536, 610, 612 ЦК України, порушила вищезазначені умови Кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернула у повному обсязі кредит Кредитодавцю, а також не виконала в повному обсязі всі інші грошові зобов`язання перед Кредитодавцем.
Станом на 18.03.2026 року, загальний розмір грошових вимог Кредитодавця до Відповідача, які виникли на підставі Кредитного договору (сума кредиту і процентів), становлять: 73479,00 грн, з яких: сума простроченої заборгованості за кредитом – 16500,00 грн, сума заборгованості по процентам 49269,00 грн, заборгованість по комісії у розмірі 3300,00 грн., заборгованість по процентам річним на підставі ст. 625 ЦК України 4410,00 грн.
Таким чином, з боку Відповідача по відношенню до Позивача має місце свідоме порушення зобов`язання, визначеного в Кредитному договорі, що відповідно до статті 611 ЦК України тягне за собою правові наслідки, встановлені Кредитним договором або законом.
Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Договором у розмірі 73479,00 грн та понесені ним судові витрати.
Ухвалою про відкриття провадження від 10.04.2026 року позовна заява прийнята судом до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, разом із позовною заявою надав клопотання в якому просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечував (матеріали ЕС).
Відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи в порядку ч.1.ч.12 ст.128 ЦПК України, у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила.Заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, відзиву не подано (а.с. 123, 127).
Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження за правилами глави 10 розділу ІІІ ЦПК України. 
Зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. 
В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 24.10.2024 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (надалі по тексту ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС») і ОСОБА_1 , за допомогою Веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1463-4849.
Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» - зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Як вбачається зі змісту кредитного договору, він разом із Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким Позичальник ОСОБА_1 була попередньо ознайомлена.
У відповідності до норм ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування» був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ «Про електронну комерцію».
Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту.
Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання,- в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
На виконання зазначених вимог, позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор А0673, для підписання Кредитного договору №1463-4849 від 24.10.2024 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів.
Відповідно до умов Кредитного договору, кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 16500,00 грн.; строк кредитування 300 днів, базовий період 14 днів, комісія за видачу кредиту у розмірі 20% від суми кредиту, стандартна ставка 1% за кожен день користування кредитом, знижена процентна ставка 0,90% в день за кожен день користування кредитом (а.с.132-137, матеріали ЕС).
Відповідно до вищенаведеного, без отримання смс-повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на вебсайт Кредитора до особистого кабінету, без отримання смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання угоди, Кредитний договір між Позивачем та Відповідачем не був би укладений, а кредитні кошти не були би перераховані Відповідачу
Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши Відповідачу кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору та Додаткової Угоди до кредитного Договору, на картку вказану позичальником, що підтверджено довідками щодо перерахування коштів (а.с. 139).
Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного Кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання Кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів.
В подальшому, відповідач всупереч умовам Кредитного договору, ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування» та ст.ст. 525, 526, 530, 536, 610, 612 ЦК України, порушив вищезазначені умови Кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернув у повному обсязі кредит Кредитодавцю, а також не виконав у повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед Кредитодавцем.
Станом на 18.03.2026 року, загальний розмір грошових вимог Кредитодавця до Відповідача, які виникли на підставі Кредитного договору становлять 73479,00 грн, з яких: сума простроченої заборгованості за кредитом – 16500,00 грн, сума простроченої заборгованості по процентам 49269,00 грн, заборгованість по комісії у розмірі 3300,00 грн., заборгованість по процентах річних на підставі ст. 625 ЦК України 4410,00 грн (а.с. 140-141, матеріали ЕС).
Відповідач не здійснила жодного платежу на погашення тіла чи процентів за кредитом, отримані в кредит кошти не повернув, що підтверджується розрахунком позивача (а.с. 140-141, матеріали ЕС), який відповідач не заперечила, доказів на його спростування не надала.
Таким чином, з боку Відповідача по відношенню до Позивача має місце свідоме порушення зобов`язання, визначеного в Кредитному договорі, що відповідно до статті 611 ЦК України тягне за собою правові наслідки, встановлені Кредитним договором або законом.
Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Положеннями ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України).
На даний час Відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів позивача.
За таких обставин, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним Договором №1463-4849 від 24.10.2024 року в сумі 69069,00 грн. з яких: сума простроченої заборгованості за кредитом – 16500,00 грн, сума заборгованості по нарахованим процентам 49269,00 грн, заборгованість по комісії у розмірі 3300,00 грн. 
Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за процентами нарахованими в порядку ст. 625 ЦК України, у розмірі 4410,00 грн. суд вважає ці вимоги такими, що не підлягають задоволенню виходячи з наступного.
Так, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Отже, в силу прямої норми закону, банк (фінансова установа) зобов`язаний був списати боржнику заборгованість за нарахованими процентами за ч.2 ст. 625 ЦК України в сумі 4410 грн, адже вони нараховані за кредитним договором укладеним у період дії воєнного стану, що нині триває. Однак кредитор списання не здійснив, звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, що включає нарахування за порушення грошового зобов`язання.
Вказане суперечить вимогам чинного законодавства, а тому позовні вимоги в частині стягнення відсотків нарахованих у порядку ч.2 ст. 625 ЦК України, є такими, що не підлягають задоволенню. В цій частині в задоволені позову суд вважає за необхідне відмовити.
З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений та документально підтверджений судовий збір, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 2502,38 гривень (69069,00 грн х 100 %/: 73479,00 грн = 93,99 % задоволених позовних вимог; 2662,40 грн х 93,99 % /100 % = 2502,38 грн). 
Керуючись ст. ст. 12, 13, 80, 81, 89, 141, 178, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд –

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (ЄДРПОУ 38548598, що знаходиться за адресою 01133, м. Київ, б-р. Лесі Українки, буд. 26 офіс 407), заборгованість за кредитним договором №1463-4849 від 24.10.2024 року в загальному розмірі 69069 (шістдесят дев`ять тисяч шістдесят дев`ять) гривень 00 копійок, а також 2502 (дві тисячі п`ятсот дві) гривні 38 копійок у рахунок відшкодування витрат зі сплати судового збору.
В решті позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його складання та підписання. 
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення та підписання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, тобто протягом тридцяти днів з дня його складання та підписання, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення та підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та подання апеляційної скарги на заочне рішення, може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених процесуальним законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Текст рішення складено 21.05.2026 року.

Суддя          М.В. Березюк