ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"17" квітня 2026 р.	м. Одеса 	Справа № 916/2/26	

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Ю.С.
при секретарі судового засідання: Степанюк А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовні вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (65048, Одеська обл., м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, буд. 15, код ЄДРПОУ 43015722)
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «РАДІН ФУД ІНДАСТРІ» (67130, Одеська обл., Великомихайлівський р-н, смт Цебрикове, вул. Миру, буд. 70, каб. 2, код ЄДРПОУ 41613436)
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Національний університет «Одеська Політехніка» (65044, Одеська обл., м. Одеса, пр. Шевченка, буд. 1, код ЄДРПОУ 43861328)
про розірвання договору та стягнення, -

за участю учасників справи: не з`явились

Суть спору: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «РАДІН ФУД ІНДАСТРІ», в якому просить суд:
- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «РАДІН ФУД ІНДАСТРІ» до державного бюджету заборгованість з орендної плати у розмірі 70423,06 грн. та заборгованість з пені у розмірі 10312,20 грн.;
- виселити відповідача з 84/1000 частин учбового корпусу №20 кафедри військової підготовки Національного університету «Одеська політехніка" (інвентарний №122298), загальною площею 329,9 кв.м, за адресою: м. Одеса, вул. Маршала Говорова, 11-Г, та розірвати договір оренди.
Позовні вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №2936 (обліковий №29840911650) від 28.11.2017.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.01.2026 залишено позовну заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях без руху; встановлено позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення цієї ухвали; встановлено позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви наступним чином: подати до суду докази доплати судового збору у розмірі 2422,40 грн.; надати обґрунтований розрахунок сум основного боргу та пені; визначити чіткий зміст заявлених позовних вимог, з урахуванням мотивувальної частини даної ухвали суду.
15.01.2026 за вх.№1446/26 до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків та додаткові документи, які долучено судом до матеріалів справи. У поданій заяві позивач із посиланням на відсутність фінансової можливості здійснити доплату судового збору просить суд розглянути справу за наступними уточненими вимогами: 1.Розірвати договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №2936 (обліковий №29840911650) від 28.11.2017, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях та Товариством з обмеженою відповідальністю «РАДІН ФУД ІНДАСТРІ»; 2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «РАДІН ФУД ІНДАСТРІ» заборгованість з орендної плати у розмірі 75905,79 грн. та заборгованість з пені у розмірі 10312,20 грн. до державного бюджету.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №916/2/26; визначено здійснювати розгляд справи у порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 12.02.2026 о 12:10; залучено Національний університет «Одеська Політехніка» до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача.
09.02.2026 за вх.№4679/26 до суду від третьої особи надійшли письмові пояснення та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи. У поданих поясненнях третя особа просить суд задовольнити позов в повному обсязі та вказує, зокрема, що тривалий час відповідач не виконував покладені на нього обов`язки щодо своєчасної та у повному обсязі оплати орендної плати, однак продовжував використовувати об`єкт оренди у своїй діяльності; станом на цей час об`єкт оренди не повернутий балансоутримувачу, а вхід до об`єкту оренди неможливий, оскільки відповідач встановив власні замки та не допускає балансоутримувача до приміщення.
11.02.2026 за вх.№5025/26 до суду від позивача надійшли письмові пояснення, які залучено судом до матеріалів справи. У поданих поясненнях позивач вказує, зокрема, що:
- в системі ІППС «ЕТАП-Оренда» налагоджені автоматизовані процеси ведення обліку нарахування орендної плати та контролю за її фактичним надходженням, встановлення фактів заборгованості плати за оренду з послідуючим нарахуванням пені (згідно алгоритму, який визначений умовами договору оренди); регіональне відділення не має права втручатися в автоматичні розрахунки пені в базі даних оренди державного майна ІППС «ЕТАП-Оренда» за договором оренди №209840911650; здійснення нарахування пені відбувається за формулою: (борг) * (кількість днів прострочення) * 12 (подвійна облікова ставка НБУ)/365/100; 
- відповідно до договору оренди за кожен день простроченого платежу орендарю було нараховано пеню: 27.02.2024 було нараховано 911,63 грн., 16.10.2024 - 548,70 грн., 10.02.2025 - 2634,69 грн., 23.07.2025 - 6799,62 грн.; в загальному сума нарахованої пені за договором оренди №209840911650 становить 10894,64 грн.; 
- орендарем було сплачено 582,44 грн. пені; розрахунок загальної суми заборгованості з пені: 10894,64 - 582,44 = 10312,20 грн.
Ухвалою суду від 12.02.2026 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 05.03.2026 о 14:20. Ухвалою суду від 05.03.2026 відкладено підготовче засідання на 25.03.2026 о 14:30. У підготовчому засіданні 25.03.2026 судом у протокольній формі винесено ухвалу у порядку ст. 185 ГПК України про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 17.04.2026 о 12:15.
14.04.2026 за вх.№12744/26 до суду від позивача надійшли письмові пояснення, які залучено судом до матеріалів справи. У поданих поясненнях позивач ще раз навів розрахунок заявленої до стягнення заборгованості та пені та вказав, зокрема, що: за період з 12.07.2024 по 12.08.2025 у орендаря обліковується заборгованість з орендної плати у розмірі 70423,06 грн.; загальна заборгованість з пені в період з 12.07.2024 по 23.07.2025 складає 10312,20 грн.
У судове засідання 17.04.2026 позивач та третя особа не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлені.
Відповідач у підготовчі та судове засідання 17.04.2026 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, повідомлявся шляхом направлення ухвал суду до електронного кабінету відповідача, про що свідчать відповідні довідки про доставку електронного документу. Відповідно до п.2 ч.6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Відтак господарський суд констатує, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд даної справи господарським судом, проте жодних процесуальних позицій, заяв/клопотань до суду не надав. Суд виходить з того, що учасники справи в господарському процесі мають вчиняти належні дії щодо ефективного використання належних їм процесуальних прав та виконання належних обов`язків, а господарський суд, повідомляючи учасників справи про дату та час розгляду справи, зі свого боку забезпечує їм належні процесуальні гарантії на участь у розгляді справи. Натомість відповідач відзив на позов і жодних доказів суду не надав, про розгляд справи повідомлений належним чином.
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, зокрема, Указом Президента України від 12 січня 2026 року №40/2026, затвердженим Законом України від 14.01.2026 №4757-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 03 лютого 2026 року строком на 90 діб.
Справа №916/2/26 розглядається судом в період оголошеного на всій території України воєнного стану через військову агресію російської федерації проти України.
Жодних заяв та/або клопотань, пов`язаних з неможливістю вчинення якихось процесуальних дій у зв`язку з воєнним станом, про намір вчинити такі дії до суду від учасників справи не надійшло.
Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надійшов, з огляду на що суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами в порядку ч.9 ст. 165 ГПК України.
У відповідності до вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку. Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.
В судовому засіданні 17.04.2026 господарський суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті.
Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні 17.04.2026 оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Натомість повне рішення складено 29.04.2026 у зв`язку з введенням в м. Одесі графіків відключень електроенергії через масовані атаки країни-агресора, обстріл об`єктів критичної інфраструктури, тривалу відсутність електроенергії у суді. Відповідні процесуальні строки на апеляційне оскарження вказаного рішення обчислюються з дати складання повного тексту (29.04.2026), на що суд звертає увагу сторін.
Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив:
28.11.2017 між Регіональним відділення Фонду державного майна України по Одеській області (нині - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях) (орендодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «РАДІН ФУД ІНДАСТРІ» (орендар, відповідач) укладений договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №2936 (обліковий №29840911650), який також погоджений балансоутримувачем - Одеським національним політехнічним університетом (нині - Національний університет «Одеська Політехніка») (третя особа).
Відповідно до п.1.1 договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно, а саме: 84/1000 (вісімдесят чотири тисячних) частини учбового корпусу №20 кафедри військової підготовки Одеського національного політехнічного університету, площею 329,9 кв.м, що знаходиться за адресою: місто Одеса, вулиця Говорова Маршала, будинок 11-Г (одинадцять - «Г»), далі - майно (інвентарний №122298, реєстровий №02071045.81.ДЛСФЦХ051); учбовий корпус №20 кафедри військової підготовки Одеського національного політехнічного університету, в цілому складається з будівлі літ. «А», загальною площею 3919,4 кв.м, належить Державі Україна, в особі Міністерства освіти і науки України, на підставі Свідоцтва про право власності, виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради 20 жовтня 2011 року, Наказу Міністерства освіти і науки України №11 від 05.03.2015, право власності на який зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 29.06.2017 Державним підприємством «Центр обслуговування громадян» Одеської області за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 1290994751000, номер запису про право власності 21212740; згідно довідки про розрахунок часток будівлі учбового корпусу №20 кафедри військової підготовки Одеського національного політехнічного університету за адресою: м. Одеса, вулиця Маршала Говорова, 11Г, складеної ТОВ «НОВЕ БТІ» 22.11.2017 за №1907/11-17, 84/1000 частини учбового корпусу №20 кафедри військової підготовки Одеського національного політехнічного університету складаються з: в літ. «А»: частина 84 - основне площею 223,4 кв.м, 85 - підсобне площею 19,7 кв.м, частина 86 - основне площею 86,8 кв.м, загальною площею 329,9 кв.м, основною площею 302,8 кв.м, відображених у технічному паспорті, виготовленому Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» 23.10.2007; майно обліковується на балансі Одеського національного політехнічного університету (далі - балансоутримувач), вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку, що була проведена ТОВ «Одеська регіональна експертна компанія» станом на 31.05.2017 становить 2574001 (два мільйона п`ятсот сімдесят чотири тисячі одну) гривню 00 копійок.
Згідно з п.п. 1.2, 1.3 договору майно передається в оренду з метою: розміщення їдалень, буфетів, які не здійснюють продаж товарів підакцизної групи, у навчальному закладі; стан майна на момент укладення договору, визначається в акті приймання-передавання за узгодженням балансоутримувача і орендаря.
За п.2.1 договору орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору, акта приймання-передавання майна та державної реєстрації права оренди.
Відповідно до п.п. 3.1-3.6 договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.95 №786 (зі змінами) (надалі - методика розрахунку) та становить без ПДВ за базовий місяць оренди (серпень 2017 року) - 8725 (вісім тисяч сімсот двадцять п`ять) гривень 98 копійок; орендна плата за перший місяць оренди визначається шляхом коригування орендної плати, яка зазначена у абзаці 1 цього пункту на індекси інфляції; нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством; орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць; оперативна інформація про індекси інфляції, розраховані Державною службою статистики України, розміщується на веб-сайті Фонду державного майна України; у разі користування майном протягом неповного календарного місяця (першого та/або останнього місяців оренди) добова орендна плата за дні користування визначається згідно з чинною Методикою розрахунку на основі орендної плати за відповідні місяці пропорційно дням користування; розмір орендної плати обов`язково переглядається на вимогу однієї із сторін у разі зміни Методики її розрахунку, істотної зміни стану об`єкта оренди з незалежних від сторін причин та в інших випадках, передбачених чинним законодавством; орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 50% до 50% щомісяця не пізніше 12 числа місяця наступного за звітним відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж; одночасно копія платіжного доручення на перерахування орендної плати до державного бюджету 50% надсилається орендарем орендодавцеві, 50% - балансоутримувачу.
Згідно з п.п. 3.7-3.9 договору орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати; за ініціативою орендодавця стягнення заборгованості з орендної плати та пені вирішується в судовому порядку; у разі виникнення заборгованості з орендної плати, поточні платежі, які сплачені за об`єкт оренди насамперед, спрямовуються на погашення заборгованості з орендної плати, яка виникла у минулі періоди, а потім - у рахунок поточних платежів; надміру сплачена сума орендної плати, що надійшла до бюджету, підлягає в установленому порядку заліку в рахунок майбутніх платежів, а у разі неможливості такого заліку у зв`язку з припиненням орендних відносин - поверненню орендарю; для забезпечення повернення зазначених коштів сторони керуються вимогами чинного законодавства.
За п.9.4 договору орендодавець має право вимагати розірвання договору оренди та (або) відшкодування збитків у разі, якщо орендар: передав об`єкт оренди у користування, у суборенду; своїми діями створює загрозу пошкодження об`єкту оренди; не здійснив страхування об`єкту оренди відповідно п.5.8 та не застрахував об`єкт оренди у подальшому на весь термін дії цього договору; не сплачує орендну плату або несвоєчасно сплачує орендну плату; змінив мету використання об`єкту оренди без дозволу орендодавця та балансоутримувача; перешкоджає або протидіє орендодавцю та балансоутримувачу у проведенні перевірки використання, збереження об`єкту оренди та умов виконання договору; не укладає договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання об`єкту оренди, надання комунальних послуг орендарю, у т.ч. зі сплати податку на землю відповідно до вимог чинного законодавства; не виконує вимоги протипожежної безпеки; в інших випадках передбачених чинним законодавством.
Згідно з п.10.1 договору цей договір укладено строком на 5 (п`ять) років, що діє з 28 листопада 2017 року до 28 листопада 2022 року включно.
Відповідно до п.10.6 договору чинність цього договору припиняється внаслідок: достроково за взаємною згодою сторін або за рішенням суду.
Додатками до договору є розрахунок орендної плати та акт приймання-передавання орендованого майна, який підписано орендодавцем, орендарем та балансоутримувачем.
У листі від 30.01.2023 №10-06-00316 позивачем повідомлено про те, що договір оренди №29840911650 від 28.11.2017 вважається продовженим на період дії воєнного стану та протягом чотирьох місяців з дати припинення чи скасування воєнного стану на підставі п.5 постанови КМУ №634 від 27.05.2022.
У листі від 12.02.2025 №11-06-00668 позивач вимагав від відповідача у строк 14 календарних днів з моменту отримання даного листа сплатити до державного бюджету заборгованість з орендної плати у сумі 32712,31 грн. та пені - 3512,58 грн. До вказаного листа було додано роздруківку про стан надходження орендної плати по договору №29840911650 від 28.11.2017 станом на 10.02.2025, яка наявна в матеріалах справи та в якій наведено суми нарахувань, фактичні сплати та вказано, що борг з орендної плати становить 32712,31 грн., а пені - 3512,58 грн.
У листі від 24.07.2025 №11-06-03630 позивач вимагав від відповідача терміново сплатити до державного бюджету заборгованість з орендної плати у сумі 64929,35 грн. та пені - 10312 грн. До вказаного листа було додано роздруківку про стан надходження орендної плати по договору №29840911650 від 28.11.2017 станом на 23.07.2025, яка наявна в матеріалах справи та в якій наведено суми нарахувань, фактичні сплати та вказано, що борг з орендної плати становить 64929,35 грн., а пені - 10312 грн.
Також в матеріалах справи наявні надані третьою особою (балансоутримувачем): претензії до відповідача про сплату заборгованості від 23.12.2021, 21.01.2022, 22.04.2022, 18.08.2022, а також лист від 29.07.2025 до позивача щодо розірвання договору оренди та звільнення приміщення.
В матеріалах справи наявна роздруківка про стан надходження орендної плати по договору №29840911650 від 28.11.2017 станом на 22.09.2025, в якій наведено суми нарахувань, фактичні сплати та вказано, що борг з орендної плати становить 75905,79 грн. (станом на 12.09.2025), а пеня - 10312,20 грн. 
Неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №2936 (обліковий №29840911650) від 28.11.2017, зокрема в частині сплати орендної плати, стало підставою для звернення позивача до господарського суду з відповідним позовом (з урахуванням уточнення позовних вимог у заяві за вх.№1446/26 від 15.01.2026) про розірвання договору оренди та стягнення до державного бюджету заборгованості з орендної плати у розмірі 75905,79 грн. та пені у розмірі 10312,20 грн. 
Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про повне задоволення позову, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. 
Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. 
Відповідно до ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Реалізовуючи передбачене ст. 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.
Статтею 4 ГПК України передбачено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
За ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 
Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України).
За вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. 
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). Особливості найму (оренди) державного і комунального майна встановлюються Законом України «Про оренду державного та комунального майна».
У відповідності до ст. 762 ЦК України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Плата за найм (оренду) майна може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за найм (оренду) майна встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за найм (оренду) майна. Наймач має право вимагати зменшення плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, можливість користування майном істотно зменшилася. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.
За ч.1 ст. 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором.
Згідно зі ст. 782 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за найм речі протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.
Відповідно до ст. 783 ЦК України наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо: 1) наймач володіє та/або користується річчю всупереч договору або призначенню речі; 2) наймач без дозволу наймодавця передав річ у володіння та/або користування іншій особі; 3) наймач своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі; 4) наймач не приступив до проведення капітального ремонту речі, якщо обов`язок проведення капітального ремонту був покладений на наймача.
Згідно з ч.1 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов?язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.
У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
За ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов?язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
В силу вимог ст. 610, ч.2 ст. 615 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
За п.1 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.
Відповідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором; орендна плата визначається за результатами аукціону; у разі передачі майна в оренду без проведення аукціону орендна плата визначається відповідно до Методики розрахунку орендної плати, яка затверджується Кабінетом Міністрів України щодо державного майна та представницькими органами місцевого самоврядування - щодо комунального майна; у разі якщо представницький орган місцевого самоврядування не затвердив Методику розрахунку орендної плати, застосовується Методика, затверджена Кабінетом Міністрів України; орендна плата підлягає коригуванню на індекс інфляції згідно з Методикою розрахунку орендної плати; якщо орендар отримав майно в оренду без проведення аукціону, відповідне коригування орендної плати на індекс інфляції здійснюється щомісячно; орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності. Порядок розподілу орендної плати для об`єктів, що перебувають у державній власності, між державним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначається Порядком передачі майна в оренду. Порядок розподілу орендної плати для об`єктів, що належать Автономній Республіці Крим, між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначається органами, уповноваженими Верховною Радою Автономної Республіки Крим. Порядок розподілу орендної плати для об`єктів, що перебувають у комунальній власності, між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначається представницьким органом місцевого самоврядування.
За ч.2 ст. 24 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» договір оренди може бути достроково припинений за згодою сторін. Договір оренди може бути достроково припинений за рішенням суду та з інших підстав, передбачених цим Законом або договором.
Відповідно до пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 №634 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану» (в редакції станом на 28.11.2022) договори оренди державного та комунального майна, строк дії яких завершується у період воєнного стану, вважаються продовженими на період дії воєнного стану та протягом чотирьох місяців з дати припинення чи скасування воєнного стану, крім випадку, коли балансоутримувач з урахуванням законодавства, статуту або положення балансоутримувача про погодження уповноваженим органом управління, до сфери управління якого належить балансоутримувач, за 30 календарних днів до дати закінчення договору оренди повідомив орендодавцю та орендарю про непродовження договору оренди з підстав, визначених статтею 19 Закону. Норма щодо продовження договору, встановлена цим пунктом, не застосовується до договорів, щодо яких рішення про їх продовження прийнято на аукціоні і аукціон оголошено до дати набрання чинності цією постановою. Для продовження договору оренди на строк, передбачений цим пунктом, заява орендаря та окреме рішення орендодавця не вимагаються. Договори оренди державного та комунального майна в період воєнного стану можуть бути достроково припинені за заявою орендаря, поданою ним орендодавцю на адресу електронної пошти, зазначену в договорі оренди. Заява вважається належно поданою, якщо вона підписана уповноваженою особою орендаря, а її PDF-копія надіслана з електронної адреси орендаря, зазначеної в договорі оренди. Якщо договір не містить інформації про адресу електронної пошти сторін і при цьому майно перебуває на визначеній території, заява про припинення договору подається відповідній обласній військовій адміністрації за місцезнаходженням орендованого майна засобами поштового зв`язку, електронного документообігу або на офіційну електронну адресу. Заява вважається належно поданою, якщо вона підписана уповноваженою особою орендаря та надіслана на адресу обласної військової адміністрації зазначеними в цьому пункті засобами зв`язку. Обласна військова адміністрація вживає заходів для подання заяви орендаря (у тому числі оригінальних примірників документів у разі їх наявності) орендодавцю відразу після появи можливості її подання. Якщо сторони договору позбавлені можливості підписати акт повернення майна з оренди, майно вважається повернутим з моменту настання однієї з таких подій: отримання орендодавцем заяви орендаря про дострокове припинення договору; отримання обласною військовою адміністрацією за місцезнаходженням орендованого майна заяви орендаря про дострокове припинення договору, якщо майно перебуває на визначеній території і за умови, що договір оренди не містить інформації про електронну пошту сторін, а за місцезнаходженням орендодавця відсутня можливість вручення листа. Якщо орендодавцем майна є Фонд державного майна, його регіональні відділення або представництва і при цьому орендоване майно розташоване на визначеній території і договір оренди не містить інформації про електронні адреси сторін, заява про дострокове припинення договору оренди надсилається Фонду державного майна або регіональному відділенню, визначеному Фондом державного майна, про що Фонд державного майна повідомляє на власному офіційному веб-сайті або в інший визначений Фондом державного майна спосіб. У разі коли граничний строк для подання заяви про продовження договору оренди припадає на період воєнного стану, цей строк продовжується на строк воєнного стану та три місяці з дати його припинення чи скасування.
Згідно зі ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (в редакції станом на 28.11.2022) рішення про відмову у продовженні договору оренди може бути прийнято: у випадках, передбачених статтею 7 цього Закону; якщо орендоване приміщення необхідне для власних потреб балансоутримувача, які обґрунтовані у письмовому зверненні балансоутримувача, поданому ним орендарю; якщо орендар, який бажає продовжити договір оренди майна в порядку, встановленому частиною другою статті 18 цього Закону, не надав звіт про оцінку об`єкта оренди у визначений цим Законом строк; якщо орендар порушував умови договору оренди та не усунув порушення, виявлені балансоутримувачем або орендодавцем у строк, визначений у приписі балансоутримувача та/або орендодавця; якщо орендар допустив прострочення сплати орендної плати на строк більше трьох місяців; якщо орендар станом на дату довідки балансоутримувача, передбаченої частиною шостою статті 18 цього Закону, має заборгованість зі сплати орендної плати або не здійснив страхування об`єкта оренди, чи має заборгованість зі сплати страхових платежів.
У відповідності до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов?язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.
За ст.ст. 76-78 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Салов проти України» від 06.09.2005).
У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.
Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.
Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Господарський суд вказує, що правовідносини у даній справі виникли на підставі договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №2936 (обліковий №29840911650) від 28.11.2017, а предметом спору є стягнення з відповідача до державного бюджету заборгованості з орендної плати, пені та розірвання вказаного договору у зв`язку з істотним порушенням відповідачем його умов, зокрема, в частині систематичної несплати орендної плати до державного бюджету.
Так, за умовами вказаного договору передбачено, зокрема, що: 
- орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.95 №786 (зі змінами) (надалі - методика розрахунку) та становить без ПДВ за базовий місяць оренди (серпень 2017 року) - 8725 (вісім тисяч сімсот двадцять п`ять) гривень 98 копійок; орендна плата за перший місяць оренди визначається шляхом коригування орендної плати, яка зазначена у абзаці 1 цього пункту на індекси інфляції;
- орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 50% до 50% щомісяця не пізніше 12 числа місяця наступного за звітним відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж;
- орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати; у разі виникнення заборгованості з орендної плати, поточні платежі, які сплачені за об`єкт оренди насамперед, спрямовуються на погашення заборгованості з орендної плати, яка виникла у минулі періоди, а потім - у рахунок поточних платежів; надміру сплачена сума орендної плати, що надійшла до бюджету, підлягає в установленому порядку заліку в рахунок майбутніх платежів, а у разі неможливості такого заліку у зв`язку з припиненням орендних відносин - поверненню орендарю; 
- орендодавець має право вимагати розірвання договору оренди у разі, якщо орендар не сплачує орендну плату або несвоєчасно сплачує орендну плату; 
- договір укладено строком на 5 (п`ять) років, що діє з 28 листопада 2017 року до 28 листопада 2022 року включно.
Щодо строку дії договору господарський суд вказує наступне.
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався.
Правовий аналіз вищенаведених нормативних приписів постанови Кабінету Міністрів України №634 від 27.05.2022, зокрема п.5 постанови (в редакції станом на 28.11.2022), дає підстави для висновку, що автоматичне продовження договорів оренди державного та комунального майна, строк дії яких закінчується під час дії воєнного стану, починається з 24.02.2022, за умови, зокрема, що строк дії відповідних договорів завершується у період воєнного стану. Відповідні висновки наведені у постанові Верховного Суду від 19.03.2024 у справі №910/3272/23.
Таким чином, оскільки строк дії договору закінчувався 28.11.2022, тобто в період дії воєнного стану, дія даного договору була продовжена на період дії воєнного стану та протягом чотирьох місяців з дати припинення чи скасування воєнного стану згідно з постановою Кабінету Міністрів України №634 від 27.05.2022. При цьому, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що балансоутримувач з урахуванням законодавства, статуту або положення балансоутримувача про погодження уповноваженим органом управління, до сфери управління якого належить балансоутримувач, за 30 календарних днів до дати закінчення договору оренди повідомив орендодавцю та орендарю про непродовження договору оренди з підстав, визначених статтею 19 Закону. Отже договір оренди станом на момент звернення з позовом не припинив свою дію.
Щодо стягнення заборгованості та пені за договором господарський суд вказує наступне.
Проаналізувавши наявні матеріали справи, умови укладеного договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №2936 (обліковий №29840911650) від 28.11.2017, а також наявний стан надходжень орендної плати станом на 22.09.2025, господарський суд дійшов висновку, що відповідач в порушення умов договору та вищенаведеного законодавства допустив прострочення сплати орендних платежів до державного бюджету за укладеним договором оренди, внаслідок чого у відповідача наявна заборгованість з орендної плати, яка станом на 12.09.2025 складає 75905,79 грн., що підтверджується за наявними матеріалами справи та відповідачем не спростовано.
При цьому умовами договору також передбачено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати. Перевіривши розрахунки нарахованої пені на суму 10312,20 грн, що відображено у наданому позивачем розрахунку, господарський суд дійшов висновку про його вірність та відповідність умовам договору.
Таким чином, проаналізувавши наявні матеріали справи, господарський суд дійшов висновку, що відповідач у спірний період систематично порушував умови договору оренди, а саме не вносив орендну плату у строки, встановлені договором (два і більше разів), вищевказані обставини відповідачем жодними належними та допустимими доказами не спростовані, а тому позовні вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях про стягнення з відповідача до державного бюджету 75905,79 грн. заборгованості та 10312,20 грн. пені є доведеними, обґрунтованим та підлягають задоволенню.
Щодо розірвання договору господарський суд вказує наступне.
Як було вказано судом, умовами договору оренди передбачено, що орендодавець має право вимагати розірвання договору оренди у разі, якщо орендар не сплачує орендну плату або несвоєчасно сплачує орендну плату. 
Норма ч.2 ст. 24 «Про оренду державного та комунального майна» має застосовуватися з урахуванням загальних положень ЦК України, які регулюють питання щодо дострокового розірвання договору оренди за рішенням суду.
Так, відповідно до ч.2 ст. 651 ЦК України договір може бути також розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
При цьому істотним є таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. У такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України. Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. Водночас, йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона. Наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07.08.2018 у справі №910/22259/17, від 14.08.2018 у справі №910/22454/17, від 28.08.2018 у справі №910/20932/17, від 02.10.2018 у справі №910/21033/17, від 16.10.2018 у справі №910/3568/18, від 19.02.2019 у справі №910/4427/18, від 07.05.2020 у справі №910/5027/19.
Верховний Суд неодноразово наголошував, що істотне порушення орендарем (наймачем) такої умови договору оренди комунального майна, як систематичне (два і більше разів) своєчасне (у строк встановлений договором) невнесення орендної плати або несплата її повністю, а також невиконання сторонами інших своїх зобов`язань, в тому числі несплата інших обов`язкових платежів, є достатньою правовою підставою для дострокового розірвання договору оренди в судовому порядку та повернення орендованого майна орендодавцю (наймодавцю) (постанови Верховного Суду від 21.12.2022 у справі №925/421/21 та від 01.12.2021 у справі №916/1668/20).
Також у постанові Верховного Суду від 22.12.2021 у справі №924/120/21 зазначено, що право наймодавця на відмову від договору найму, передбачене ч.1 ст. 782 ЦК України, не є перешкодою для звернення наймодавця (орендодавця) до суду із вимогою розірвати договір у разі несплати наймачем (орендарем) платежів, якщо вбачається істотне порушення умов договору. У розумінні наведених положень істотне порушення наймачем такої умови договору найму майна як своєчасне внесення орендної плати є достатньою підставою для дострокового розірвання договору найму та повернення наймодавцеві речі із найму.
Проаналізувавши наявні матеріали справи, враховуючи вищевстановлені судом обставини порушення відповідачем своїх зобов`язань за договором оренди в частині повної та своєчасної сплати оренди та оскільки допущені відповідачем порушення зобов`язання фактично позбавили орендодавця за договором того, на що останній розраховував при його укладенні, таке порушення відповідача свідчить про наявність обставини істотного порушення відповідачем умов договору, приймаючи до уваги також положення п.9.4 договору, господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для розірвання договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №2936 (обліковий №29840911650) від 28.11.2017, укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях та Товариством з обмеженою відповідальністю «РАДІН ФУД ІНДАСТРІ».
При цьому господарський суд наголошує, що у заяві за вх.№1446/26 від 15.01.2026 позивачем було викладено позовні вимоги в новій редакції без вимоги про виселення відповідача із займаного приміщення, у зв`язку з чим вказана позовна вимога у даній справі судом не розглядається.
Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Іншого відповідачем не доведено. Господарський суд наголошує, що відповідач не скористався правом на надання відзиву на позовну заяву, матеріали справи не містять наданих відповідачем у встановлений строк обґрунтованих заперечень, належних та допустимих доказів на спростування обставин, які доводить суду позивач, не надано відповідачем і жодних заперечень щодо заявленої до стягнення суми заборгованості та розірвання договору.
Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір за подання позовної заяви в електронній формі через систему Електронний суд у справі покладається на відповідача.
Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -
ВИРІШИВ:
1.Позовні вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях - задовольнити повністю.
2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «РАДІН ФУД ІНДАСТРІ» (67130, Одеська обл., Великомихайлівський р-н, смт Цебрикове, вул. Миру, буд. 70, каб. 2, код ЄДРПОУ 41613436) до державного бюджету 75905 /сімдесят п`ять тисяч дев`ятсот п`ять/ грн. 79 коп. заборгованості та 10312 /десять тисяч триста дванадцять/ грн. 20 коп. пені.
3.Розірвати договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №2936 (обліковий №29840911650) від 28.11.2017, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях та Товариством з обмеженою відповідальністю «РАДІН ФУД ІНДАСТРІ».
4.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «РАДІН ФУД ІНДАСТРІ» (67130, Одеська обл., Великомихайлівський р-н, смт Цебрикове, вул. Миру, буд. 70, каб. 2, код ЄДРПОУ 41613436) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (65048, Одеська обл., м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, буд. 15, код ЄДРПОУ 43015722) 4844 /чотири тисячі вісімсот сорок чотири/ грн. 80 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.
Повне рішення складено 29 квітня 2026 р. у зв`язку з введенням в м. Одесі графіків відключень електроенергії через масовані атаки країни-агресора, обстріл об`єктів критичної інфраструктури, тривалу відсутність електроенергії у суді.

Суддя Ю.С. Бездоля