Справа № 145/1043/26
Провадження №1-кп/145/166/2026
В И Р О К 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

24.06.2026 селище Тиврів  

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 

розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт та додані до нього матеріали у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 12026025070000040 від 04 червня 2026 року, про обвинувачення

ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кадіївка Луганської області, зареєстрованого за адресою:АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, раніше не судимого, 

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Солдат ОСОБА_2 , стрілець - номер обслуги 3 штурмового відділення 1 штурмового взводу 1 штурмової роти НОМЕР_1 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_2 , у порушення вимог ст. ст. 3, 27 Конституції України, ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин. ОСОБА_2 , проживає спільно однією сім`єю із своїм дідусем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в житловому будинку по АДРЕСА_2 , та пов`язаний із ним спільним побутом, має з ним взаємні права та обов`язки, тобто відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», є особами, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству. 
03.06.2026 близько 22:30 год. ОСОБА_2 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, розпочав словесний конфлікт із ОСОБА_3 , в ході якого у нього виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень останньому.
У подальшому ОСОБА_2 , реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки щодо здоров`я потерпілого, бажаючи їх настання, умисно кулаком своєї правої руки наніс ОСОБА_3 , один удар в ділянку носа. 
Своїми протиправними діями ОСОБА_2 спричинив ОСОБА_3 тілесні ушкодження у вигляді синця в області носа з поширенням на ліву виличну ділянку, яке згідно з висновком судово-медичного експерта є легким тілесним ушкодженням.
Таким чином,  ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, - умисне легке тілесне ушкодження.
В обвинувальному акті прокурором зазначено, що  ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом обвинувального акту за його відсутності, тому, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України, він клопоче про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
До обвинувального акту долучена письмова заява обвинуваченого  ОСОБА_2 , що складена у присутності захисника ОСОБА_4 , відповідно до якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України, згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі. 
У цій заяві захисником ОСОБА_4 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості  ОСОБА_2 , його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.
До обвинувального акта також долучена письмова заява потерпілого ОСОБА_3 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Суд шляхом дослідження відповідних заяв встановив, що сторони обізнані зі своїми правами, правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції.
Суд, враховуючи вищевикладене, вважає за можливе розглянути обвинувальний акт за обвинуваченням  ОСОБА_2 увчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, оскільки це узгоджується з приписами ч. 2 ст. 381 КПК України.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
У відповідності до частини 4 статті 107 КПК України, в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження:
Солдат ОСОБА_2 , стрілець - номер обслуги 3 штурмового відділення 1 штурмового взводу 1 штурмової роти НОМЕР_1 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_2 , у порушення вимог ст. ст. 3, 27 Конституції України, ст.ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин. Встановлено, що ОСОБА_2 , проживає спільно однією сім`єю із своїм дідусем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в житловому будинку по АДРЕСА_2 та пов`язаний із ним спільним побутом, має з ним взаємні права та обов`язки, тобто відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», є особами, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству. 
03.06.2026 близько 22:30 год. ОСОБА_2 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, розпочав словесний конфлікт із ОСОБА_3 , в ході якого у нього виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень останньому.
У подальшому ОСОБА_2 , реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки щодо здоров`я потерпілого, бажаючи їх настання, умисно кулаком своєї правої руки наніс ОСОБА_3 , один удар в ділянку носа.
ОСОБА_2 у присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 в поданій заяві беззаперечно визнав свою вину, зазначених обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу. Ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження відповідно до ст. 302 КПК України.
Таким чином, обставини вчинення  ОСОБА_2 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, учасниками судового провадження не оспорюються, а отже суд, вивчивши матеріали обвинувального акта та матеріали кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку про те, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого  ОСОБА_2 у скоєнні ним кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, доведена поза розумним сумнівом.
Дії  ОСОБА_2 кваліфіковані правильно за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.
Вирішуючи питання про призначення  ОСОБА_2 виду та міри покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети, зокрема того, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених та запобігання вчиненню як засудженими, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень, при цьому, враховує визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно конкретних обставин цієї справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, наявності обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання.
Судом установлено, що  ОСОБА_2 скоїв кримінальне правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, належить до категорії кримінальних проступків, раніше не судимий, вину визнав, щиро розкаявся, військовослужбовець, стрілець - номер обслуги 3 штурмового відділення 1 штурмового взводу 1 штурмової роти НОМЕР_1 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_2 ,на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно.
Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання  ОСОБА_2 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення
Обставинами, які обтяжують покарання  ОСОБА_2 , суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах; вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.
Частина перша статті 125 КК України передбачає покарання у виді штрафу, громадських або виправних робіт.
Суд вважає, що покарання повинно засновуватись на вимогах виваженості та справедливості, при цьому враховує визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно конкретних обставин цієї справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, наявності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, майнового стану обвинуваченого.
Враховуючи викладене, на основі засад законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, керуючись ст. 50, 65 КК України, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 слід призначити покарання в межах санкції частини статті, за якою інкриміновано його діяння, у виді штрафу, яке, на переконання суду, буде достатнім і необхідним для його виправлення та попередження скоєння як ним, так і іншими особами, ним нових кримінальних правопорушень.
Матеріальна шкода кримінальним проступком не завдана. Цивільний позов не заявлено.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання.
Речові докази у кримінальному провадженні та витрати на залучення експертів під час досудового розслідування відсутні.
Керуючись ст. 12, 50-53, 65-67, 125 Кримінального кодексу України, ст. 100, 124, 174, 368-371, 373-374, 381-382 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.
У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя                 ОСОБА_1