Справа № 750/756/26 	Головуючий у 1 інстанції Кузюра М. М. 	
Провадження № 33/4823/451/26 	  	
Категорія - ч.5 ст.126 КУпАП  	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2026 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд у складі головуючого судді Сиволапа Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 квітня 2026 року, 

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 ,
притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 40800 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 665,60 грн. судового збору.
Місцевим судом встановлено, що 15 січня 2026 року, о 11 год. 47 хв., по вул. 1-ої Танкової бригади, 33 у м. Чернігові ОСОБА_1 керував автомобілем «Renault Sandero», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування, вчинив правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, повторно протягом року, чим порушив вимоги п.2.1 «а» Правил дорожнього руху.
Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову місцевого суду та закрити провадження по справі за відсутності в його діях складу даного адміністративного правопорушення. Вважає, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам чинного законодавства та ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що у порушення вимог ст. 268 КУпАП місцевий суд розглянув справу у його відсутність чим порушив право на захист. Вказує, що місцевий суд безпідставно не прийняв до уваги, той факт, що на відеозаписі відсутній факт керування ним автомобілем, відповідно всі подальші дії працівників поліції є безпідставними та незаконними.
Будучи повідомленими судом апеляційної інстанції про час та місце розгляду справи, ОСОБА_1 та його захисник адвокат Чикилевська О.В. в судове засідання не з`явились. 
Від захисника надійшла заява про відкладення розгляду справи в зв`язку із знаходженням ОСОБА_1 на добовому чергуванні, пов`язаному з виконанням обов`язків військової служби та знаходженням захисника у відрядженні в м. Києві. 
Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
Звернувшись до суду із клопотанням про відкладення судового розгляду, захисник не надала доказів на підтвердження обставин, якими вона обґрунтовує причини своєї неявки та неявки в судове засідання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема доказів перебування останнього на бойовому чергуванні та знаходження захисника у відрядженні в місті Києві.
Долучена до заяви довідка про проходження ОСОБА_1 військової служби датована 27.10.2025, а отже на даний час не може вважатись актуальною та не свідчить про його знаходженні на добовому чергуванні в день розгляду справи. 
За таких обставин є недоведеною наявність поважних причин неявки ОСОБА_1 та його захисника в засідання апеляційного суду, а отже суд для дотримання розумних строків розгляду справи вважає можливим провести її розгляд без участі сторін. 
Наведений висновок апеляційного суду узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Відповідно до ч. 9 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 2 Розділу 1 «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 р. № 340 (в редакції Постанови від 20.05.2009 № 511) особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.
Відповідно до п. 3 вказаного Порядку для керування легковими автомобілями дозволяється за наявності посвідчення категорії В. 
Пунктом 2.1 «а» Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Частина 5 ст.126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 567238 від 15.01.2026, ОСОБА_1 , 15 січня 2026 року, о 11 год. 47 хв., у м. Чернігові по вул. 1-ої Танкової бригади, 33, ОСОБА_1 керував автомобілем «Renault Sandero», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування, чим порушив вимоги п.2.1 «а» Правил дорожнього руху. Отже повторно протягом року вчинив дії, передбачені ч. 4 ст. 126 КУпАП, в зв`язку з чим його дії кваліфіковані за ч.5 ст.126 КУпАП (а.с.5).
Вказаний протокол є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.
Також винуватість ОСОБА_1 підтверджується:
- копією постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 15.04.2025, що набрала законної сили 13.05.2025, якою ОСОБА_1 позбавлено права керування транспортним засобом на 1 (один) рік ( а.с.6,7); 
- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 5426160 від 08.08.2025, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400 грн. за вчинене адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП (а.с.11);
- копією постанови Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28.10.2025, що набрала законної сили 08.11.2025, якою ОСОБА_1 позбавлено права керування транспортним засобом на 3 (три) роки( а.с.8, 9).
Згідно з реєстраційною карткою транспортного засобу, власником автомобіля «Renault Sandero», д.н.з. НОМЕР_1 є ПрАТ «АТП 2550».
Посилання ОСОБА_1 на відсутність доказів керування ним транспортним засобом, є непереконливими, з наступних міркувань.
Так, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6514856 від 15.01.2026 за порушення розташування транспортного засобу на проїзній частині ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП ( а.с. 12).
Із переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що автомобіль «Renault Sandero», д.н.з. НОМЕР_1 зі смуги, яка призначена для руху лише прямо, здійснив поворот ліворуч, чим Правила дорожнього руху. Після прибуття працівників поліції на місце зупинки транспортного засобу «Renault Sandero», ОСОБА_1 перебував на водійському сидінні. Під час спілкування та перевірки документів було з`ясовано, що ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортним засобом. Також було встановлено, що останній протягом року вже притягувався до адміністративної відповідальності за ст.126 КУпАП. 
Доводи апелянта про недоведеність факту керування ним транспортним засобом спростовуються дослідженими доказами у їх сукупності, так як поведінка останнього на місці вказувала на те, що він керував автомобілем. При цьому, ОСОБА_1 під час спілкування з поліцейськими не заперечував факт керування ним автомобілем та не повідомляв, що транспортним засобом керувала інша особа.
Відтак, апеляційний суд не має сумнівів, що саме ОСОБА_1 був водієм транспортного засобу.
Наведені докази є належними, достовірними та достатніми, у своїй сукупності свідчать про те, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.
Посилання апелянта на те, що під час розгляду справи в місцевому суді були порушені його права, так як розгляд справи було здійснено без участі останнього не знайшло свого об`єктивного підтвердження, оскільки статтею 268 КУпАП визначений вичерпний перелік категорій справ про адміністративні правопорушення, розгляд яких передбачає обов`язкову участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, проте стаття 126 КУпАП до цього переліку не входить.
Крім цього, ОСОБА_1 неодноразово повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. При цьому, перед судовими засіданнями захисник Хоменка Д.В. подавала клопотання про відкладення розгляду справи із зазначенням різних причин.
У призначене на 02 квітня 2026 ОСОБА_1 не з`явився, клопотань про відкладення судового засідання не подавав.
У такій поведінці сторони захисту апеляційний суд вбачає зловживання ОСОБА_1 своїми правами з метою затягування розгляду справи аж до сплину строків притягнення до адміністративної відповідальності.
Крім того, у справі приймає участь захисник - адвокат Чикилевська О.В., якій надано всі права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що є достатнім для здійснення захисту ОСОБА_1 .
Також апеляційним судом враховується практика Європейського суду з прав людини, яка визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
А тому, місцевий суд дійшов правильного висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки судом були вчинені всі необхідні дії для сповіщення про розгляд справи, з чим погоджується й суд апеляційної інстанції.
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази, які б не були предметом дослідження в суді першої інстанції, або порушень судом вимог матеріального або процесуального закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.
Відтак, доводи апелянта про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію ОСОБА_1 слід розцінювати, як намагання ним уникнути установленої законом відповідальності за скоєне. 
Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, оскільки він повторно протягом року керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, чим порушив п.2.1 «а» Правил дорожнього руху, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.
Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.5 ст.126 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.
За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.
Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 квітня 2026 року щодо ОСОБА_1 - без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	Д. С. Сиволап